Jeg gir deg levertransplantasjon på linja.
Hallo, doktor. Fortell om pasienten.
Hun hadde utmattelse og gulsott.
Hun ble gul og kom til sykehuset.
Tror du det er autoimmun sykdom?
Ja, jeg tror det. Og nå blir hun verre.
Dette er et krisemøte for transplantasjonslisten.
Denne unge damen blir dårligere.
TRANSPLANTASJONSKIRURGI
Akutt leversvikt, autoimmun.
Er alle for at pasienten skal få status én?
Absolutt.
Pasienten har status én, landets høyeste status.
Fra nå av leter vi etter en lever.
Når noen plutselig får problemer med leveren,
er det ikke mye å gjøre.
De blir forvirret.
Hun vil glemme sitt eget navn.
Hun er barneskolelærer og har to små barn.
- Hva heter barna dine? - Mia og Taylor.
Hvor gamle er de?
Sju og...
Ok. Det går bra.
Snart kan hun ikke snakke, og da må hun intuberes.
Et naturlig forløp ved leversvikt.
Det haster.
Uten et tilgjengelig organ på 48-72 timer,
vil hun tape og gå til Gud.
- Vi finner en lever. - Takk.
- Den første som kommer, er hennes. - La oss finne et organ.
STORT PRESS
LENOX HILL SYKEHUS
STYREMEDLEM, NEVROKIRURGI
Knepp jakken din. Fiks kragen.
- Takk. - Det er bra. Kom igjen.
En vakker dag.
T-banen er full, restauranter er travle.
Det ser lovende ut.
Endelig.
- Der er han. - Hvordan går det?
- Tusen takk. - Bare hyggelig. Fint å se dere.
Hvordan var turen?
Veldig bra. De lot meg ikke kjøre.
Jeg kjører for fort.
Vi er heldige som er her. Jeg er heldig.
- Jeg ville vise deg dette bildet. - Ok.
Når jeg ser på deg fra siden...
Pappa, du ser fra siden her.
- Dette er veksten. - Jøss.
- Kan jeg røre deg? - Ja.
Det er dette.
I midten er det rødt, slitt og begynner å bli infisert.
Det er problemet.
Dette ble en krise.
Massen vokser så fort at den begynner å gå gjennom hodebunnen.
Jeg ba ham kjøre fra Kentucky i helgen.
Alt dette er kreft.
Det fascinerende og vanskelige med hans tilfelle,
er at det har spredd seg til lungen.
En hendelse å rapportere.
Det skjer veldig sjelden at det forlater hjernen.
Så vi skal fjerne alt dette.
Så går vi inn og fjerner svulsten i hjernen.
Jeg vet at du vil spørre om lungen.
Vi tar oss av det etter en skanning.
- Husker du at vi nevnte det? - Ja.
Jeg føler meg trygg her. Jeg er glad vi valgte å dra.
Takk for tilliten. Vi behandler alle som våre egne.
Vi holder ham trygg.
For en kampånd. Hele familien er så optimistiske.
Jeg ba ham komme, og de dro med en gang.
Et utrolig mot. Forhåpentligvis har han et liv foran seg.
Du er veldig nervøs.
Takk for at du er her.
Klart det.
- Hva skal du i helgen? - Sove.
Jeg sa jo det.
- En dag for å pleie det mentale. - Etter vaksinen?
- Ja, kroppen må ta seg inn. - Du er utrolig.
Det viktigste er at jeg ikke sover nok.
Det jeg prøver å gjøre, uansett hva,
går jeg hjem, dusjer, tar på meg pysj og legger meg.
Hvis du vil snakke, snakk med meg i senga.
Hvis du vil ha en unnskyldning for å være ute...
- Kan dere ta en utrykning? - Hodeskade.
Et par kvartaler unna?
Der.
Hvor er barnet? Pokker.
- Han gråter. - Et barn til, Kristina.
Han har en stor blødning i hodet.
Går det bra? Forsiktig på vei ut. Ta på deg maske.
Ikke beveg deg. Du må sitte. Se på meg.
Sitt helt stille. Du er kjempeflink.
Hvilken skole går du på?
Har de symptomer? Ring en buss til.
Vi trenger tre busser.
Send to busser til. Vi har to pasienter til.
De er her, Kris!
Bare slapp av.
- Slapp av. - Vi hjelper deg.
- Kan du ringe foreldrene? - Jeg hjelper deg.
Vicky, jeg trenger blodtrykket.
- Ok. - Vi må kjøre.
Han må til traumesenteret nå. Vi må dra.
Kan vi dra med en gang?
Kan du klemme hånden min, vennen?
Går det bra? Gjør det vondt her? Her nede?
COHEN BARNESYKEHUS
Jeg har startet dagen halv seks...
LEDER, BARNEKIRURGI
...hver dag i 20 år.
Under praksis var det klokken fire.
Men jeg drikker kubansk kaffe.
Og da er jeg i gang.
- Har dere valgt et navn til henne? - Elliana.
Elliana? Ok.
Jeg skal snakke med teamet.
Vi ser på den medisinske informasjonen,
så går vi til operasjonssalen.
Vi skal ta en endelig avgjørelse,
men antagelig en høyre thoracotomi.
Antagelig en lapp, avhengig av størrelsen på defekten.
Vi bruker ikke artroskopi.
Vi åpner opp. På grunn av babyens størrelse.
Ok.
Vi tar tak i et diafragmatisk brokk
i en prematur baby på rundt 1,8 kg.
Barnet er under en uke gammelt.
Det var ikke sikkert at barnet ville overleve da det fant det.
Man så et hull i mellomgulvet ved ultralyd før fødselen.
Jeg ser mye av leveren i brystet.
Alle tarmene i de grå hullene.
Hjertet er dyttet helt ut av brystet til den andre siden.
Så dag skal vi dytte dette ned i magen.
Så hjerte og lunger får plass til å leve og fungere.
Så kan vi en dag se henne i et bryllup.
"Ha det, mamma og pappa. Kom tilbake snart."
Vi ses snart, ok?
Medic 99. Ankomst om åtte minutter.
En gutt på 11 med hodeskade etter en trafikkulykke.
En stor blødning i frontallappen.
Han virker sløv, men er våken og orientert.
Få se skaden.
Du må holde øynene åpne.
Han er ikke årvåken.
Vi tror han trenger øyeblikkelig pleie.
Barn skal føle seg trygg. Dette er skummelt for dem.
Dette skaper et kaos i hodet deres.
Vi prøver å holde dem rolige,
men det spiller ingen rolle hvor mye man forklarer.
De takler ikke sirenene, politi og fremmede som kommer bort.
Jeg prøver å nå frem trygt.
Forhåpentligvis går det bra med ham.
Du må holde deg våken, for du har kanskje hjernerystelse.
Du må holde øynene åpne.
Du klarer deg bra.
NORTH SHORE UNIVERSITETSSYKEHUS
Jennifer gikk i koma som følge av leversvikt.
Leveren slutter bare å fungere.
Hun er på operasjonsbordet nå.
Hvis vi ikke får transplantert raskt nok...
TRANSPLANTASJONSKIRURG
...vil det danne seg trykk i hodet.
Hjernen kan herniere ut av skallen. Man kommer seg ikke etter det.
De får enten hjerneskade eller dør.
Vi fant en lever.
Og klokken tikker. Det er et kappløp mot tiden.
- Ha en fin dag. - Takk.
Vi skal til en annen delstat for å hente et organ.
Organdonasjon er aldri fine historier.
OVERFØRINGSOPERASJON
Alltid noen, som her, er hjernedød.
Og familien var modig
og omsorgsfull nok til å ville donere bort organene.
Denne damen ble raskt verre.
Ja. Nå er andelen donorer under 35 år
som misbruker narkotika på 75 prosent. Vanligere enn traumer.
Folk har vært hjemme, og narkotika- og alkoholbruk gikk opp.
Så vi skaper triumf ut fra motgang.
LENOX HILL SYKEHUS
AMBULANSEINNGANG
Hjernen sitter i en stiv skalle.
Dette er en boks. Vi har en veldig enkel regel.
Det er bare tre ting i esken. Spinalvæske, hjerne og blod.
Hvis noe av det øker i mengde, er alt fortsatt i denne boksen.
Hjernesvulster pleier å haste.
Pasientene er døden nær.
Vi må få ut svulsten, for de kan ha trykk i hjernen.
Det er viktig at pasienten starter behandlingen med en gang.
Dr. Dennis.
Boockvar, en glede, som alltid.
- Min mann. - Alt ser bra ut.
- Hvordan var natten? - Bra. Jeg fikk hvilt.
- Jeg sov. Jeg mediterte mye. Alt er bra. - Hva slags meditasjon?
Qigong når jeg har tid til å gjøre bevegelsene.
Jeg gjør pusteøvelser. Jeg ber litt, og sånt.
Vi gjør mindfulness i operasjonsrommet.
Vi gjør det før hver operasjon. Et ekstra øyeblikk for deg.
Det setter jeg pris på.
Hele verden ber for deg, Marcos.
For Marcos. Han vil sette pris på dette.
- Hyggelig fyr. - Verdens hyggeligste.
Han gjør alt rett,
men får kanskje den verste kreftformen som finnes.
Helt grusomt.
COHEN BARNESYKEHUS
Jeg forstår ikke hvorfor. Pistoler er så farlige.
MOREN TIL JOSH
Det er det de kan gjøre med deg.
Han var hos venner.
Så vidt jeg vet, en sammenkomst.
Jeg har ingen informasjon. Kanskje noen kjørte forbi og skjøt.
Det er alt jeg vet akkurat nå.
Hvis du kan ta deg av Josh, kan jeg presentere deg for moren.
Ja.
Han har flere skuddskader.
Han ble stabilisert og har åpen mage.
Kanskje han kan lukkes. Ellers kan du ta en titt.
Trenger du meg, si fra. Så kommer jeg.
- Charlotte, er alt bra? - Ja. Han er i narkose.
Ok. Jeg snakker med moren.
Hei, mamma. Planen er å åpne magen mer.
TRAUMEKIRURG
VI fjerner bandasjen, vasker ut blodet, ser på magen,
leveren, mellomgulvet og ser at alt er intakt.
Ved blødning, tar vi tak i det.
Det kommer blod fra drenet fra magen.
Vi vil sikre at vi ikke overser noe.
Så på med bandasjer.
Han klarer seg. Vi ser så mange skuddskader
i hele byen. Han vil klare seg.
- Han er en kriger. - Det er han. Vi skal ta godt vare på ham.
Joshua ble truffet av flere skudd.
Nå kjemper han for livet.
Ofte forblir ikke kulene i kroppen.
De treffer alle organene og går ut.
Det ser vi ofte.
Hvordan leve i et samfunn
der man er i konstant fare for slik vold?
Det er et skuddsår her og her.
Her skjedde skaden på mellomgulv,
milt, lever og mage.
Flere skuddskader ellers også.
Er de for betent? For betent.
Da gutten kom til akutten, ventet moren på ham.
Da gikk det bedre med ham.
I ambulansen gjør man seg klar for neste utrykning.
Men man tenker på hva som skjedde med forrige pasient.
Vi får ikke resultatene. Om de kom hjem eller ei.
Med barn er det alltid vanskelig.
De er så sårbare.
Det berører alltid ens hjerte.
Særlig nå.
- Du ser blek ut. Går det bra? - Det går bra.
Si fra om de ikke går bra.
Jo da. Det er som du vil sette meg på intravenøst.
Ja. Jeg vil gi deg nok væske.
- Ja? - Ja.
Sentralen til lufttransport.
North Shores transplantasjonsteam er i luften.
Flytid én time og elleve minutter. Over.
Nå prøver vi å anslå timingen.
Vi vil ikke gjøre noe med pasienten som får leveren
før vi ser at leveren passer.
Med en lever kan det gå 14 timer.
Vi foretrekker under ti.
Bedre jo raskere den kommer og blir reperfusert med blod.
Vi henter leveren.
Andre henter hjerte, bukspyttkjertel og nyrer.
Tre team samarbeider om å hente organene.
Vi gjør hver vår oppgave, så vi ikke går i veien for hverandre.
Det er en flytur på én time og tjue minutter.
Kjøring til sykehuset, så tilbake til vårt sykehus.
Det er tidsbegrensningene
vi må minimere så godt vi kan.
Et par ganger har vi landet uten transport.
Så vi må alltid koordinere med koordinatoren,
så alt er på plass.
- Det er feil flyplass. - Hva?
Vet noen hvor langt det er til sykehuset?
- Jeg vet ikke. - Vi spør ambulansen.
Hei. Operasjonsrommet er litt forsinket. 12.30 nå.
Et av de andre lagene ble forsinket.
OVERSYKEPLEIER
Jeg oppdaterer deg.
Et problem med så mange lag,
er at tidene påvirkes.
I motsetning til nyresvikt der man har dialyse,
finnes ikke leverdialyse.
Ingenting erstatter en lever annet enn en transplantasjon.
Så Miss Perez er i leverkoma.
Man kan ikke være i leverkoma lenge.
Vi har snittet.
Sug hit for meg.
Hun blør.
Hun mistet mye.
Hun kan få hjernebrokk.
Har vi mindre lapper enn dette?
Vil vi ha tykkelse på én millimeter?
Ja, for en prematur på 1,8 kg.
Hullet vi skal fikse er stort i forhold til babyen.
Men det er jo en liten åpning.
Det blir lagarbeid mellom anestesileger og kirurger.
For vi presser på hjerte, lunge og lever.
Alt kan påvirke sirkulasjonssystemet
og sette barnets liv i fare.
Jeg må gjøre noe med armen.
Vi åpner brystet her for å kunne dra i leveren,
som vi tror er her oppe, ned mot magen.
Det er ingen lever her nå.
Slik er det ved en slik operasjon.
Man får ikke få MR- og CT-skanning, som med voksne.
Så jeg vet ikke sikkert hva jeg vil finne.
Vi skal gå inn i brystet. Vi gjorde det der.
Nå skal vi åpne opp, og dette er uvanlig.
Vi åpner brystet og ser tarmene.
Jeg vil helst ikke se dem nå, for ikke å skade dem.
Jeg vil se om jeg kan få dyttet dem vekk fra oss
uten å legge for mye press på hjertet.
Jeg prøver å redusere innholdet i magen nå.
Der er hjertet.
Kan jeg få mer gasbind?
Litt press på lunger og hjerte. Si ifra om vi må ta den av.
Vi folder ut det vi kan. Litt her.
Vi prøver å bruke leveren som blokkering for tarmen.
Så lenge babyen tåler det.
Har du noe lengre om vi trenger det?
Det er et privilegium å jobbe for dem som trenger det i slike øyeblikk.
Jeg trenger noe finere.
Jeg merket at da jeg hjalp barn, førte det meg til et høyere nivå.
Når noen gir meg sitt barn,
gjør tyngden av ansvaret og privilegiet med å få bidra,
at jeg følte et kall.
Man redder ikke bare et liv,
men for et barn, et helt livsløp.
Jeg trodde alle var i høyre øvre kvadrant.
Det viktigste er at det fortsatt renner blod
fra det midlertidige dekket på magen.
Han er fortsatt veldig dårlig.
Ok. Greit. Forsiktig.
Ok, vær så god.
- Ringene er grusomme. - Ikke bra.
Helt dekket. Vi ser omfattende leverskader.
Jeg ser ingen aktiv blødning.
Ikke si noe for tidlig. Løft opp.
Det er en her også!
Vi må få ut alle pakningene. De stoppet blødningen.
La oss ikke ødelegge her.
Det blør der, ser du? Det er friskt.
Ikke rør det.
Der nede, sug. Der.
- Er det et hull? - Ja, annerledes.
Mye blod i magen.
Vi legger pakningen her, for den kontrollerer leverblødningen.
Vi har skylt ut og stabilisert. Vi kommer tilbake om et par dager.
Forhåpentlig er det nok væske fra kroppen til å lukke magen.
Som dere ser, er det stramt.
Vi trenger dette for å se om det kommer blod.
Forhåpentlig vil kroppen komme seg. Da kan vi lukke magen.
Det er det vi håper på.
LENOX HILL SYKEHUS
Greit, så beinet er av.
- Du store. - Nesten som den trakk seg tilbake.
- Dette ligner kranioplastikk. - Ja.
Marcos, da.
Ja. Send dette til kultur. Dura.
Denne lille svulsten...
Tilfellet blir vare merkeligere.
Ingenting ser normalt ut. Dette er svulst.
Senk bordet helt ned, så går vi under mikroskopet.
Dette er mye mer opprørende enn tidligere.
Med det jeg ser nå,
det vi har i lunger og skalp, og hvor raskt det vokste,
tror jeg ikke han kan leve mer enn seks til tolv måneder.
Jeg visste ikke at det var så omfattende intrakranielt.
Brian, vi leverte flyplanen. Vi starter nedstigningen.
Fint.
NORTH SHORE UNIVERSITETSSYKEHUS
- Dr. Teperman? - Ja.
De klemte klokken 15.09.
- Ok, takk. - Sug her.
De kaller på meg igjen.
Flott.
- Dr. Grodstein? - Det er meg.
Jeg snakket med dr. Winnick. Han drar fra sykehuset om fem minutter.
Det er veldig stressende å vente på leveren.
Vi må synkronisere operasjonsrommene nøye.
Leveren kan bare være ute av kroppen en viss tid.
Vi ber om at hjernen hennes holder seg der den er.
Og at vi kan få inn leveren raskt,
så den kan senke trykket i hodet, så hun kan våkne.
Hvorfor bruker dr. Winnick så lang tid? Vet han ikke at vi opererer?
Den må tilbake så fort som mulig, så de kan sy den inn.
De har alt begynt., Når vi kommer frem,
rydder vi opp. Ingen flere forsinkelser.
- Er de i lufta? - Ikke ennå.
Ingen grunn til å ta ut leveren før den andre er her.
Hvor er Winnick?
Se her.
Han viser oss hvor flyet er. Her er appen.
Planlagt. De har ikke lettet ennå.
Det var vind på 100 km/t i New York.
Nei, jeg forstår. De ble forsinket, og vi gikk fortere.
Vanligvis vil den sys inn når jeg går, men nå er det ingen lever.
Jeg går.
Det har skjedd at folk ikke har våknet.
Man står på, sender ut et team og opererer,
og så våkner de ikke. Sånn er det.
Hei.
Ingenting. Ja, men de har ikke landet.
Vi er klare til å fjerne leveren, men vil du bestille italiensk mat?
COHEN BARNESYKEHUS
Det ser bra ut. Vi har lukket det fint.
Og denne stillingen?
Tilbake intubert til nyfødtintensiven.
Takk. Det ble mye. Takk for at dere løp rundt.
Det tar ti år å utdannes som barnekirurg.
Ni til ti år, med forskningen og klinisk praksis.
Det er flere fotballspillere i NFL enn det er barnekirurger.
Noen spørsmål? Beklager, jeg vet ikke om dere forstår.
Jeg vet ikke om dere forstår min cubanske aksent.
Kanskje aksenten gjør det vanskelig.
Nå vant vi halve kampen, men vi må kjempe videre.
Ja, det er som en maraton.
Ingen sprint. Det er en maraton.
Det er vanlig at alt ikke går rett frem.
Det er mer sannsynlig at vi får gode og dårlige øyeblikk.
- Ok? - Takk.
COHEN BARNESYKEHUS
LENOX HILL SYKEHUS
Hvordan går det? Alt gikk fint.
- Kan jeg bruke rommet? - Ja.
Vi fjernet det. Det var veldig skadet.
Det forstørret beinåpningen, og alt ble fikset.
Man vil ikke se noe av det.
Det er bra at vi gjorde det større, for det var en svulst under.
Og svulsten vokste i begge retninger.
Opp gjennom hodebunnen og ned i hjernen.
Så jeg fjernet alt fra hjernen.
Hvis det er mye sykdom andre steder,
vil det påvirke hans overlevelse.
Men vi stiller klokka litt tilbake med operasjonen.
Forhåpentligvis med informasjonen
fra patologien og genetikken,
kan vi finne noe som blir effektivt.
- Han vil så gjerne leve. - Jeg vet det.
Dette er et skritt mot det.
En grusom sak.
Tusen takk.
Men mirakler skjer på en eller annen måte.
Vi har sett det snu i noen tilfeller.
Jeg ber om at han blir blant dem.
Vær glad for det han har gjort.
Transplantasjonslevering på Republic flyplass
til North Shore universitetssykehus.
LEVER FORSIKTIG
Takk skal dere ha.
Sug hit.
Er Aaron her?
Vi går ut av heisen.
- Holde den opp. - Jeg får ikke beveget meg.
- Takk, vi ses der inne. - Kommer du bak?
Jeg går og skifter.
Se her!
- Noe finere? - Avgjørende ikke å miste den.
- Her. - Takk.
Det var en stor lever, Aaron.
En vakker lever. Stor for henne, men det går bra.
Den vil redde liv.
Vi sjekker at det ikke er hull vi har oversett.
Greit, la oss skjære den ut sakte.
Ok, press.
Ok. Ta leveren ut. Fast som en stein.
Hun hadde autoimmun leverbetennelse.
Hun ble muligens verre av medisiner.
Dette er en død lever.
Her. Unnskyld meg.
På vei. Jeg trenger et blått håndkle der oppe.
Her.
Koble til denne greia.
Jeg fører denne bak hjørnet.
En stor lever.
Nok sting, folkens.
- Vi går i 40 sting. - Skal vi stinge?
Utskylling, takk.
Stopp der. Dra den ut.
Det er bare... Ok, vi avslutter bypass.
Ok, alt er fint.
Leveren er i åpningen. Den gamle er ute.
Nå må den gjøre sin jobb og gi henne liv.
Vi vet det med en gang. Spørsmålet er om hun våkner.
La oss se etter familien hennes.
- Hei, det gikk veldig bra. - Ok.
Det var omfattende skade på lever og mage.
Vi må la kroppen ta seg inn og ta en dag av gangen.
Om et par dager vasker vi og kanskje lukker.
- Det er gode nyheter. - Ja.
Det er kulefragmenter i armen og noen ved hjertet.
Det vil ta tid å vite
hva problemene blir på sikt.
Han kjemper godt. Vi hjelper dere.
Vi vasket ut.
Det er givende å kunne hjelpe til med en ungdom som dette.
Men det er slitsomt å se så mange uskyldige bli skadet av kuler.
Vi får ikke alltid sjansen til å redde et liv.
Eller se noen klare seg etter så mange skudd.
Denne dagen er oppmuntrende.
Man tar en gutt med på en reise, men også foreldrene.
Angsten foreldrene opplever når et barn er i fare,
er et uoverstigelig stressnivå.
Jeg elsker deg.
Jeg er her hos deg.
Jeg skal ingen steder. Jeg blir hos deg.
Vi er her med deg hele tiden.
Hei, vakre. Hvordan går det? La oss se om jeg klarer dette uten...
å koble fra alt.
Det ser flott ut.
Ok, lille prinsesse.
Jeg har oppdratt tre barn, så jeg husker det fortsatt.
Da hun ble født, visste vi ikke om hun ville overleve.
Nå puster hun på egen hånd og røntgenbildene ser bra ut.
Hjertet er der det skal være.
Å se den forvandlingen, den freden hos en mor,
er slikt som holder oss gående og får oss tilbake hit.
Man trenger slike topper, fordi bunnene er dype.
Jeg er så trøtt.
Dette er utrolig.
Se så fantastisk jeg ser ut.
Dr. Teperman, du reddet livet mitt.
Jeg er takknemlig overfor familien.
Denne personen ga meg en ny sjanse til å leve.
Det må ha vært vanskelig å ta den avgjørelsen.
Du var syk, men vi ga ikke slipp.
Hvordan går det?
Bra, og du?
Ja, vi er akkurat ferdige.
Ja, takk og pris.
Så bra. Hvordan gikk det?
Det gikk bra, takk og pris.
Vi ses om litt.
- Og småen? - Han beveger seg mye. Veldig sulten.
Han er sulten.
- Ok, vær forsiktig. - Ok, jeg elsker deg.
Etter dagen tenker jeg alltid på alle pasientene.
Noen ganger vurderer man situasjonen i hodet og tenker på
hva jeg kan gjøre annerledes neste gang.
Det hjelper meg å slappe av,
så jeg ikke tar det med meg hjem.
Den tiden er forbeholdt familien.
Hei, pappa, hvordan går det? Hvordan går det med sønnen min.
Medic 88. Vi har en gravid kvinne.
Klager på vaginal blødning.
Snakker ikke engelsk.
Et familiemedlem meldte at hun var ved bevissthet.
På vei til Lenox Hill akuttmottak.
Dette er kode 3.
MARCOS' KREFT SPREDDE SEG RASKT.
HAN DØDE FLERE UKER ETTER OPERASJONEN
OMGITT AV SIN KJÆRLIGE FAMILIE.
Tekst: Helge Haaland