‫רגל שמאל ורגל ימין ללא שפשופים.‬
‫אתה מרגיש נגיעה פה?‬
‫יש לנו בן 16,‬ ‫תאונת אופנוע, ללא איבוד הכרה.‬
‫לחץ הדם?‬
‫מאה ועשר על 88.‬ ‫-תודה.‬
‫ויש לנו 20 בגומץ המרפק הימני.‬ ‫-ד"ר מגווייר, אתה רוצה נוזלים?‬
‫כואב לך איפשהו בצד שמאל?‬
‫אין תזוזת עצמות,‬ ‫אין שינויי צורה, אין שפשופים בגב.‬
‫צילום חזה, מהר.‬
‫יחידה 85 בדרך לבן תשע בברוקלין,‬ ‫שדרת בושוויק פינת רחוב גרוב.‬
‫פצע בגפיים. הקורבן שופד על גדר.‬
‫האימא מבקשת פינוי‬ ‫ל"כהן ילדים". מכבי האש במקום.‬
‫לא היה איבוד הכרה, למיטב ידיעתך?‬ ‫-לא.‬
‫אתה טיפסת על גדר?‬ ‫-למה טיפסת על גדר המתכת הזאת?‬
‫כדי שאימא שלי תראה.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, דוקטור...‬
‫כ-13 סנטימטרים, לדעתי.‬
‫טוב, בחור. אתה תזדקק לתפרים.‬
‫העברות, דונלד.‬
‫תודיע להם שאנחנו ממתינים‬ ‫לחדר ניתוח ושלא בוצע אלחוש.‬
‫תביאו את הילד אלינו, ישר למיון.‬
‫על סמך ההדמיה והמידע שקיבלנו,‬ ‫נראה שיש סוללה שתקועה בוושט.‬
‫אנחנו מבצעים אנדוסקופיה בוושט.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה מסוכן מאוד.‬
‫נראה רע?‬ ‫-נורא.‬
‫אני אנסה להוציא אותה.‬
‫בסדר.‬ ‫-הוצאת אותה?‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫- מרכז כהן לרפואת ילדים, נורת'וול בריאות -‬
‫- בניין משפחת בלומנפלד -‬
‫- מצב חירום: ניו יורק -‬
‫- פרק 5: שפיכות דמים ותהילה -‬
‫תני לי רגע.‬
‫אני אנסה לעשות שיחת ועידה עם מישהו.‬
‫אני יכולה להתקשר לטומסיטה מהטלפון שלך?‬ ‫אני אתקשר לדודה שלי. היא נמצאת איתו.‬
‫היא זאת שהתקשרה אליהם.‬ ‫-בסדר. היא מדברת אנגלית?‬
‫לא, ספרדית, אני מתקשרת אליה.‬
‫הלו?‬
‫הלו, טומסיטה?‬ ‫-כן.‬
‫טומסיטה, תגידי לי בדיוק מה קרה.‬ ‫-הוא נפל.‬
‫הם חושבים שהוא נפל מהמיטה.‬
‫הוא עדיין על הרצפה?‬
‫כן, הוא עדיין על הרצפה,‬ ‫כי הוא לא נותן לאף אחד לגעת בו.‬
‫בסדר, ויקי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-את בסדר?‬
‫לא, אני רוצה ללכת לשם.‬
‫זה בברוקלין?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, ניפגש למעלה.‬
‫הוא מתלונן על כאבים‬ ‫בירך השמאלית שלו, אבל דיברתי עם בנו...‬
‫מה שלומך?‬
‫זה עצוב קצת, אבל אנחנו מסתדרים.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫הוא לא אוהב בתי חולים‬ ‫ולכן הוא אומר, "הממ..."‬
‫דוד.‬
‫דוד, אנחנו נוסעים לבית החולים, טוב?‬
‫דוד, אל תיאחז בשום דבר, טוב?‬
‫כי אם תיאחז במשהו, כולנו ניפול.‬
‫תראו כמה מדרגות. עד למטה? בסדר.‬
‫אפשר להכין את האלונקה?‬
‫קצת יותר לאט.‬
‫עוד אחת. שלוש.‬
‫אתה אוהב שסוחבים אותך.‬
‫אנחנו נבדוק את לחץ הדם שלך, טוב?‬
‫כואב לך כרגע?‬
‫בכל הגוף.‬ ‫-בכל הגוף? בסדר.‬
‫ג'ובאני, אנחנו כבר בתוך האמבולנס.‬
‫מה העניינים?‬
‫ויקי, אני הולך לדבר איתך באנגלית.‬
‫בסדר.‬
‫שמנו לב שהוא הולך ונכנס לדיכאון.‬
‫הוא לא אוכל ולא רוצה להתקלח.‬
‫אלה תסמינים של דיכאון.‬
‫כלומר שהוא מזניח את עצמו.‬
‫הוא אמר משהו?‬ ‫שהוא לא רוצה לחיות, או משהו כזה...‬
‫כן.‬ ‫-הוא אמר דברים כאלה?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אגיד את זה לאחים כשנגיע לשם, טוב?‬
‫כן, זה יהיה נפלא.‬
‫כי זה החשש העיקרי שלי.‬ ‫אני חושב ש... הוא בן 94.‬
‫כן.‬
‫מתחילים להופיע אצלו דמנסיה ודיכאון.‬
‫- בית החולים לנוקס היל -‬
‫טוב, אתה מוכן?‬
‫למרות שהנחיות הסי-די-סי הן שאין צורך‬ ‫במסכות עכשיו, נשתמש בהן מחוץ לביה"ח.‬
‫- ד"ר ג'ון בוקבאר‬ ‫סגן מנהל, נוירוכירורגייה -‬
‫אני הולך לכל מקום עם אולר. זה חשוב.‬ ‫-תיזהר לא להיפצע.‬
‫כשהוא אצלי, אני לא צריך מסכה.‬
‫- ד"ר דייוויד לנגר, מנהל, נוירוכירורגייה -‬
‫תיזהר.‬ ‫-איך סוגרים את הדבר הזה?‬
‫אתה מוכן להפסיק?‬ ‫-קח.‬
‫תפסיק!‬ ‫-אני מפסיק.‬
‫תיזהר.‬
‫לפעמים, כמנתח, פשוט עדיף ללכת על בטוח.‬
‫אבל בסופו של דבר,‬ ‫כדי לרפא מישהו עם בעיה מסוכנת,‬
‫עליך לצאת מאזור הנוחות שלך.‬
‫קצת מתח, קצת לחץ,‬
‫זה מה שגורם לך להחליט להשתנות ולהשתפר.‬
‫לפעמים צריך להסתכן, כדי להציל‬ ‫את חייו של המטופל כנגד כל הסיכויים.‬
‫עבודה יפה, לנגר.‬
‫שלום, מותק. שלח לי דברים כאלה במסרון.‬
‫- ד"ר ננסי ליפסיץ, אשתו של דייוויד -‬
‫מסרון? התקשרתי אלייך.‬ ‫-שיחות לא מתאימות לי.‬
‫בסדר. בפעם הבאה אשלח מסרון. זאת אשתי.‬
‫שלום, אני בריטני.‬ ‫-אני ננסי.‬
‫אני אחת האחיות. נעים מאוד.‬ ‫-גם לי. אני מצטערת.‬
‫אני מתנצלת על כל דבר.‬
‫אני זה שתמיד מתנצל.‬
‫זאת התנצלות גורפת.‬ ‫-כל מה שיקרה...‬
‫הוא כבר התנצל על כל דבר שיקרה.‬
‫אני חייב לזוז. אוהב אותך.‬
‫רציתי רק לוודא שהוא שם.‬ ‫-כן.‬
‫הנה הנגע, בדיוק שם.‬
‫התחלתי לראות את תנוחת הפנים...‬
‫ובפרט עוויתות.‬
‫אז הבנו שיש לו כל מיני התקפים,‬
‫גם כאשר הוא בוהה ו...‬
‫הדרך להיפטר מהתקפים היא להיפטר מהגידול,‬
‫ואם לא מכולו, אז מכמה שיותר ממנו.‬
‫האוטיזם מספיק קשה גם כך,‬
‫בפרט אם יש לו התקפי צחוק.‬ ‫זה משפיע על המוח באופן כללי.‬
‫אם אתם רוצים שיהיה לו‬ ‫תפקוד קוגניטיבי מרבי, צריך להיפטר מזה.‬
‫המטרה היא להיכנס היכן שהוא באזור הזה‬
‫ופשוט להתחיל להוריד את הלחץ מבפנים.‬
‫אנחנו יכולים לעבור‬ ‫דרך המסדרונות הצרים האלה ולא דרך המוח.‬
‫הניתוחים האלה נדירים מאוד,‬
‫ובאופנים מסוימים, הם מה שגורם לנו‬ ‫לבחור בנוירוכירורגייה, מה שמניע אותנו‬
‫וגורם לנו לעבוד קשה כל כך,‬ ‫כי הם מאתגרים מבחינה טכנית‬
‫ואולי נוכל לא רק להציל חיים,‬
‫אלא לשפר איכות חיים‬ ‫ולתת לכם את התינוק שלכם בחזרה.‬
‫זה ניתוח מסוכן ואנו נבצע אותו היטב.‬
‫הקורונה אילצה את המשפחה‬ ‫לעכב את הטיפול בתינוק שלה.‬
‫בנוסף לכך היה כאן גורם ייחודי ומורכב,‬
‫בגלל גודלו של הגידול.‬
‫שלום, חבר שלי.‬
‫יש רק מנתחים ספורים‬ ‫שמבצעים ניתוחים כאלה, בכל רחבי הארץ.‬
‫אני אחד הבודדים שמנתחים בתחום הזה עכשיו‬
‫והחלטנו להביא את המטופל ל"כהן ילדים",‬
‫בית חולים שאני לא מנתח בו לעיתים קרובות,‬
‫אך עם שותפים טובים ועם שון...‬
‫- ד"ר שון רוג'רס, נוירוכירורגיית ילדים -‬
‫אוכל לבצע שם את ההליך ברמה גבוהה מאוד.‬
‫מבאס לעבוד לבד.‬
‫תמיד מבאס לעבוד לבד. נעים שיש איתך חברים.‬
‫- מרכז כהן לרפואת ילדים -‬
‫- בית החולים לנוקס היל -‬
‫זה טוב. לנגר יבדוק אותו מחר.‬
‫תראו את זה.‬
‫זה סטודנט לרפואה.‬ ‫למעשה, הוא לומד היכן שאני למדתי, בברוקלין.‬
‫הבחור הזה הוא בן 23.‬ ‫הוא סובל ממיימת ראש חריפה.‬
‫הוא החל להיות כפוף, עם כאבי ראש קשים,‬
‫כאבי הראש הכי קשים בחייו.‬
‫זה מקרה קלסי של הצטברות הנוזל השדרתי.‬
‫החדר הזה צריך להתנקז לתוך החדר הזה,‬
‫ואז הנוזל עובר בתעלת סואץ צרה מאוד,‬
‫ומשם לתוך החדר הרביעי ולתוך חוט השדרה.‬
‫זהו תהליך דינמי שמתרחש מדי יום.‬
‫מסיבות שאינן ברורות, תעלת הסואץ שלו,‬
‫האקוודוקט הזה שלו, שנמצא כאן, נסגר.‬
‫לכן מצטבר במוחו לחץ.‬
‫הלחץ הזה מועבר לעיניו‬ ‫וגורם לו כאב ראש קשה.‬
‫זאת שרברבות בסיסית.‬ ‫-כן.‬
‫אפשרות אחת היא‬ ‫להיכנס פנימה, להגדיל את הפתח הזה‬
‫ולקוות שהנוזל השדרתי יתנקז.‬ ‫-כן.‬
‫גישה בטוחה יותר...‬ ‫הוא סטודנט לרפואה, אז הצעתי לו את שתיהן,‬
‫והוא אמר, "פשוט תקע‬ ‫את הצנתר כאן והנוזל יותז החוצה."‬
‫אשפזתי אותו באופן בהול,‬ ‫כדי לבצע הפחתה של הלחץ ולהתקין שם דלף.‬
‫הכי בטוח לעשות זאת כאן, מאחורה.‬ ‫-חקרתי את התחום של התקנת דלף בחדרי המוח‬
‫ואחוז ההצלחה הוא...‬
‫זה ממש אדיר.‬ ‫-אני תורם אישית למחקר.‬
‫כשנסיים הכול ותרצה לכתוב איתנו את המאמר...‬ ‫-יהיה לי לכבוד.‬
‫מבחינתך זה יהיה עניין אישי וגם מקצועי.‬ ‫-כן.‬
‫טוב. ניפגש בפנים.‬
‫אם לא מטפלים בזה,‬ ‫בצקת כרונית בעצב הראייה גורמת לעיוורון.‬
‫למעשה, לחץ גבוה‬ ‫תוך-גולגולתי כרוני עלול לגרום למוות.‬
‫איפה לנגר, דרך אגב?‬
‫- בית החולים לנוקס היל -‬
‫- מרכז כהן לרפואת ילדים -‬
‫חוסה פרינס פנה אליי.‬ ‫אני צריך ללכת לומר לו שלום.‬
‫כבר פגשת את הרשל?‬
‫לא. שלום, מה שלומך? שון רוג'רס, נעים מאוד.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-תודה שהבאת הכול היום.‬
‫תודה על עזרתך.‬
‫אמרתי לו להתכונן‬ ‫לניתוח מצד ימין או מצד שמאל. כן.‬
‫טוב, בואו נזוז.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מה שלומך?‬
‫אמרתי לשון שבטח‬ ‫לא נפגשתי איתך מאז "נורת' שור".‬
‫הנה הוא!‬ ‫-שלום!‬
‫אני עדיין כאן. תראה.‬
‫אבא, בוא איתי, בבקשה.‬
‫אנחנו נבצע בדיקת בטיחות, אבא. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אבא ישב על הכיסא וילך לישון.‬
‫קשה לי לטפל בילדים.‬
‫למען האמת, אני ממש נהנה מזה,‬ ‫כי ההשלכות הן מרחיקות לכת, אבל...‬
‫אני לא יודע איך‬ ‫נוירוכירורגים לילדים עושים זאת מדי יום.‬
‫נחש מה? הצבע הוא אדום, כמו אלמו!‬
‫מדבקה של אלמו! סיימנו!‬
‫אנחנו נעשה בועות עם אלמו.‬
‫תודה.‬
‫הם עושים את זה באופן מדהים.‬ ‫הם עושים דברים שלא ייאמנו.‬
‫זה שונה מאוד מטיפול במבוגרים.‬ ‫-כן.‬
‫מוכנים? אחת, שתיים, שלוש.‬
‫הוא ישן, אבא.‬ ‫תן לו נשיקה ונלווה אותך החוצה.‬
‫יופי, מושלם. תודה רבה, אבא.‬
‫תודה, אנשים.‬
‫הוא היה נהדר. תודה לך.‬
‫שון, אני הולך לדבר עם המשפחה שוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה רוצה לבוא איתי?‬ ‫-בטח.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫קשה להפנים את כל זה.‬ ‫-כן.‬
‫זה מפחיד וגדול.‬
‫אתה תהיה בסדר,‬ ‫אבל אתה צריך לאכול כשאתה בבית, טוב?‬
‫תאכל גם אם לא תהיה רעב.‬
‫כדי שתהיה בסדר, טוב?‬
‫בני המשפחה רוצים‬ ‫שתדעו גם שהוא מזניח את עצמו.‬
‫הוא לא אוכל, לא שותה, לא מתקלח,‬
‫וגם אמר שהוא לא רוצה לחיות.‬
‫הוא אמר את זה?‬ ‫-כן, לבן שלו.‬
‫את יכולה לקבל ממנו שם מלא ותאריך לידה?‬
‫דוד, מה השם הפרטי שלך?‬
‫חוסה.‬
‫מושלם.‬ ‫-ותאריך הלידה שלך?‬
‫התאריך?‬
‫אפילו אלוהים לא יודע.‬
‫אתה לא זוכר את החודש?‬
‫לא?‬
‫אני יודע שזה בערך ב-6 במאי.‬
‫באיזו שנה?‬
‫ב-6 במאי...‬
‫הוא ממש משתדל.‬
‫זה בסדר.‬
‫לא נורא אם אתה לא זוכר.‬
‫אחר צהריים טובים.‬ ‫אני גברת קרוז ואעשה לך בדיקת אק"ג.‬
‫זה שונה, אתם יודעים.‬ ‫זה שונה כשמדובר בקרוב משפחה.‬
‫אנחנו פשוט צריכים‬ ‫לחכות ולראות אם הכול יהיה בסדר.‬
‫זה קשה קצת כי את רוצה להישאר כאן,‬ ‫אבל כעת הם אלה שצריכים לתת את השירות.‬
‫תודה רבה.‬
‫את הולכת?‬ ‫-אני הולכת.‬
‫זאת השותפה שלי.‬ ‫אנחנו חוזרות לעבודה, כדי להביא אחרים.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫כל מה שתגידי, קולונל.‬
‫ניפגש אחר כך, טוב?‬
‫תתנהג יפה.‬
‫כמו תמיד.‬
‫כעת יעשו צילומי רנטגן ויוודאו שהכול בסדר,‬
‫ונקווה שהוא יחזור הביתה עד הלילה.‬
‫להתראות, ג'יימי. תודה. להתראות, חבר'ה.‬
‫עשינו את הדבר הנכון כשהזמנו אותם.‬
‫כעת אנחנו צריכות להתכונן לקריאה הבאה.‬
‫- מרכז כהן לרפואת ילדים, נורת'וול בריאות -‬
‫נהרות רבים מזינים את ים האלימות.‬
‫אנחנו חייבים לסכור כל נהר‬ ‫ולשים קץ לאלימות הנשק בעירנו ובארצנו.‬
‫- ראש העיר אדמס מדבר על אלימות הנשק -‬
‫העתיד בנוי על שוויון ועל הזדמנויות,‬
‫כי היעדרם של השניים‬ ‫מזין את אלימות הנשק שאנחנו רואים.‬
‫הנשיא ביידן נמצא פה,‬ ‫בביקור בניו יורק, כדי לדבר על אלימות הנשק...‬
‫- ד"ר צ'תאן סאתיה, ניתוחי טראומה -‬
‫ואירוני שכאשר הוא בא לדבר‬ ‫עם ראש העיר שלנו על מניעתה,‬
‫יש לנו בבית החולים שני ילדים שנפגעו מירי.‬
‫אבל זה הופך לשכיח יותר ויותר, כן?‬
‫בכל פעם שאני נואם‬ ‫על מניעתה של אלימות הנשק,‬
‫אני תמיד יכול להביא כדוגמה‬ ‫ילד שטיפלנו בו ממש לאחרונה,‬
‫או מישהו בקהילה שלנו שנורה ממש לאחרונה.‬
‫זה די מטורף ובהחלט גם עניין חשוב,‬ ‫לא רק כאן, אלא בכל רחבי האומה.‬
‫אתה בסדר, חבר שלי?‬
‫מישהו כועס.‬
‫אנחנו עושים ביקור רופאים כרגע.‬
‫נתחיל במטופל...‬
‫שראינו אתמול בערב ונפצע מירי...‬
‫בירך השמאלית שלו, ויש לו הרבה מאוד מזל.‬
‫שלום, אלפרד. מה שלומך?‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו שמחים מאוד שלא היינו צריכים‬ ‫להבהיל אותך לחדר הניתוח ולבצע חתך גדול.‬
‫דיברנו על זה אתמול.‬ ‫-כן.‬
‫אני רק אעיף מבט זריז בפצע, טוב? הנה.‬
‫יופי, זה טוב. כבר אין ממנו דימום של ממש.‬
‫נכון. הרגשתי את הדם יוצא.‬
‫לדעתי אתה בהחלט‬ ‫אחד הצעירים הכי בני המזל שראינו‬
‫עם פצע ירייה במיקום הזה.‬
‫הקליע תקוע...‬ ‫-בכמה מקומות שונים.‬
‫כן.‬ ‫-אני מבין. אני מרגיש אותו.‬
‫אתה מרגיש אותו?‬ ‫-כן, בגב שלי,‬
‫כאן ובמקום שהעצם שלי נמצאת בו.‬
‫כן, הוא תקוע בין עמוד השדרה שלך,‬ ‫החוליות שלך, לבין אגן הירכיים שלך.‬
‫קשה להאמין בכך,‬ ‫אבל אנשים רבים חיים עם קליעים בגופם‬
‫ואינם מרגישים שהם שם.‬ ‫כואב לך כרגע, אבל זה יחלוף.‬
‫היה לי יום מוצלח אתמול.‬
‫הלכתי ברגל לחברים שלי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הייתי עם אוזניות ולא ממש שמעתי שום דבר,‬
‫ומייד כשפניתי לעבר הרחוב שמעתי רק יריות.‬
‫אני לא יודע מאיפה.‬ ‫אני יודע רק שהתגובה הראשונית שלי‬
‫הייתה להתכופף ולתפוס מחסה, או משהו כזה.‬
‫זה מה שאני יודע. כשהייתי על הרצפה,‬
‫וזחלתי כדי להסתתר‬ ‫מאחורי הקיר, ידעתי שנפגעתי,‬
‫כי הרגשתי את הכאב ברגל.‬
‫ואז הסתכלתי ואמרתי לעצמי,‬ ‫"אני רואה את החור הגדול".‬
‫והמכנסיים שלי התפרקו.‬
‫ו...‬
‫ופשוט היה דם בכל מקום.‬
‫יש לך חברים שנפגעו מאלימות נשק?‬
‫חבר אחד שלי נהרג.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-מה עם הטראומה שבאה עם זה?‬
‫זה משהו שמדאיג אותך?‬
‫פשוט כואב לי יותר.‬ ‫-כואב יותר?‬
‫כן.‬ ‫-מבחינה נפשית, או גופנית?‬
‫שתיהן.‬
‫מה אתה רוצה להיות כשתגדל?‬
‫אני רוצה להיות שחקן.‬
‫שחקן? נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫אני אלמד את זה בקולג'.‬ ‫-בטוח שתלמד בקולג'? אדיר! מתי אתה מתחיל?‬
‫הייתי אמור להתחיל ב-7 בפברואר,‬ ‫אבל עכשיו אני די בטוח שאצטרך לחכות.‬
‫- בית החולים לנוקס היל -‬
‫טוב, רייצ'ל.‬ ‫-כן?‬
‫עברנו על המיקום, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫יש לך הזדמנות אחת להגיע אל החדר הזה, כאן.‬
‫אני לא רוצה שתפספסי,‬
‫כי אם תפספסי בפן הרוחבי,‬ ‫תיכנסי לתוך הקופסית הפנימית.‬
‫כשהייתי מתמחה היו לי שני ילדים,‬
‫וכשאתה יודע מה שאתה יודע, אתה קצת יותר חרד‬
‫בקשר להיריון, לידה ודברים כאלה.‬
‫אבל במצב כזה נראה לי‬ ‫שיש יתרון בכך שהוא סטודנט לרפואה,‬
‫או בתחום הרפואה בכלל,‬ ‫כי הוא מבצע החלטה מודעת מאוד.‬
‫במרבית הפעמים הייתי אומר שמוטב לא לדעת.‬
‫אתה לא רוצה לדעת‬ ‫את המידע על הצד השלילי ועל הסיכון.‬
‫מפחיתים לנו את זרימת המים?‬
‫צריך לשלם את חשבון המים, מותק.‬
‫בבקשה, דוק.‬ ‫-איזה יופי.‬
‫זה נהדר.‬
‫הדון הגואל.‬
‫זהו חמזה חילג'י.‬ ‫אנחנו מבצעים השמה של דלף ימני במוח.‬
‫כולם מאשרים שצד ימין הוא הנכון?‬
‫כן, גם אני מסכים.‬
‫בואו נבצע רגע של קשיבות ביחד.‬
‫שאפו שלוש שאיפות עמוקות‬ ‫דרך האף והוציאו את האוויר דרך הפה.‬
‫נעשה את זה ביחד.‬
‫שלום.‬
‫אנחנו נוציא את הטובוס עכשיו, טוב?‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו מחכים לטכנאי הנשימה...‬
‫- לזלי, אימו של ג'וש -‬
‫כדי שיקבל חמצן לאחר שנוציא את הטובוס.‬
‫זה בסדר? יופי.‬
‫ג'וש, זה יגרום לך‬ ‫להשתעל ולהשתנק. זה נורמלי.‬
‫אני יודעת שזה מפחיד, אבל זה נורמלי, טוב?‬
‫ואולי תקיא.‬
‫בעיקרון, כשנגיד לך,‬ ‫תפקידך הוא לשאוף עמוק ולהשתעל, בסדר?‬
‫זה הכול. אנחנו נעשה את כל השאר.‬
‫אני מרגישה הרבה יותר טוב.‬
‫עכשיו, כשאני יודעת שנוח לו יותר,‬ ‫שהוציאו את הטובוס, המצב הרבה יותר טוב.‬
‫הכנו אותו להצלחה,‬
‫ולכן אני מאמין שהוא יצליח.‬
‫בסדר. יופי.‬ ‫-אני לא רואה בעיה.‬
‫הוא מתקשר באמצעות עיניו וכפות ידיו.‬
‫והוא מהנהן בראשו ומניד אותו.‬
‫זה מספיק טוב בשבילי.‬
‫מספר הנשימות לדקה הוא בין עשר ל-20.‬
‫הוא נשם מהר, בין 20 ל-30 פעמים בדקה,‬ ‫אבל כעת הוא נושם 20 פעמים בדקה וזה טוב.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבל זה לא מייגע. הוא לא מתנשף.‬
‫יש לו הרבה קשיים כרגע,‬
‫אבל אני מבטיחה לו שהמצב ישתפר‬
‫ושהוא יוכל לעשות מה שהוא אוהב לעשות.‬
‫צעד ראשון גדול, הצלחה.‬
‫התקדמות רבה, ג'וש. התקדמות רבה.‬
‫הוא בן אדם כיפי.‬
‫הוא אוהב לשחק ומתבדח הרבה.‬
‫אתה תהיה בסדר. כל יום בתורו.‬
‫תנוח קצת.‬
‫זה התינוק שלי. זה הילד המיוחד שלי.‬
‫זה הילד המיוחד שלי.‬
‫יש לך חבר.‬
‫טוב, שוני, גש לעבודה. הבמה היא שלך.‬
‫אני לא מתוח.‬
‫חלק מזה הוא מעבר לשליטתי.‬
‫לכן אני נוקט יותר בגישה של...‬
‫עשיתי כל מה שאני יכול‬ ‫כדי להיות הטוב ביותר שאני יכול בזה ו...‬
‫נראה לי שאין טוב ממני בטיפול בדברים כאלה.‬
‫התחושה האישית שלי‬ ‫היא שאתה חייב לראות את עצמך כך,‬
‫כי אחרת תהיה מתוח.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫פינצטה חשמלית.‬
‫יש כאן שביב עצם קטן.‬
‫כאן יש לילד קצת יותר עצם.‬
‫מלקחי למפרט, בבקשה.‬
‫הדבר שנראה כמו... זה למפרט.‬
‫מה שלומך, חוסה?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫שלום, חוסה. מה שלומך?‬ ‫-נהדר.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫נראה שאתה באמצע ושהכול...‬ ‫-התכוונתי להתקשר אליך מייד כשאסיים.‬
‫או כשנסגור.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫שים משקפי תלת-ממד ותראה דברים מגניבים.‬
‫הם עליי. זה מגניב מאוד.‬ ‫-זה אקסוסקופ, כן?‬
‫תראה איך כלי הדם פועם על פני השטח.‬
‫הפעל.‬ ‫-יפהפה.‬
‫אני אציק לך אחר כך‬ ‫עם מה שרציתי לשאול על חדרי הניתוח.‬
‫אני אתקשר אליך.‬ ‫-יופי. להתראות.‬
‫להתראות, חוסה.‬
‫הפעל.‬
‫מספרי גידים.‬
‫הוא מעל לאונה הקדמית, כן?‬ ‫-תנו לי מספריים אחרים.‬
‫הוא לא מעל למענית הצידית.‬
‫אני תמיד נזהר כשאני חוצה את המענית.‬
‫המספריים האלה די זוועתיים.‬
‫פינצטה חשמלית.‬
‫הנה הגידול. הרבה ממנו מדמם עדיין.‬
‫ננסה לא לחתוך‬ ‫את עצב הראייה. הפינצטה פועלת?‬
‫תנו לי פינצטה במידה הבאה.‬
‫מייק, תן לי את הסגולה...‬
‫הסגולה פועלת. 18 על 0.6.‬
‫עשרים?‬ ‫-20 על 0.6.‬
‫יש לנו קטנה יותר, אם אתה רוצה.‬ ‫-אני רוצה את הכי קטנה.‬
‫אין שם הרבה מקום.‬ ‫תנו לי פינצטה לביופסיה, בבקשה.‬
‫ארבע על נוירון.‬
‫אם תראה שאני עושה משהו לא טוב, תגיד לי.‬ ‫-אין בעיה. אני לא אתן לך להתרסק לתוך הר.‬
‫זה נראה די טוב.‬ ‫-נכון. אני מסכים.‬
‫אחד הדברים הכי יפים שתוכל לעשות אי פעם.‬
‫אני מוכן לבצע‬ ‫את הניתוח הזה חינם, מדי יום, עד...‬
‫ברצינות, בשבילי זה...‬
‫אין ניתוח אחר שאני מעדיף לעשות.‬
‫הנה משהו. ההיפופיזה.‬ ‫אולי זה המקום, בחורים.‬
‫נראה לי שזה בסדר.‬
‫אתם יודעים, זה כמו מדרון חלקלק.‬
‫זה מדרון חלקלק,‬ ‫כי לפתע אתה נמצא בתוך ההיפותלמוס‬
‫והופך אותו ל...‬ ‫-פגוע מבחינת אנדוקרינית.‬
‫השמנה, או שאין הפרשה‬ ‫של הורמונים והזיכרון נפגע...‬
‫זה גבול דק.‬
‫נראה לי שסיימנו.‬ ‫-כן, זה נראה לי טוב.‬
‫תבדקו את כל המדדים.‬
‫- מרכז כהן לרפואת ילדים -‬
‫- ברוקלין -‬
‫אני הולכת להיות בת שש.‬
‫כן, את תהיי בת שש.‬
‫לונדון חלתה בשפעת‬ ‫ואנחנו תמיד חושבים שמדובר בקורונה,‬
‫בגלל המצב הנוכחי, אבל כולם שליליים.‬
‫את בסדר, מתוקה? יופי.‬
‫אימא שלה התקשרה אליי קודם‬ ‫והיא איתי מאז השעה 11:00, אז...‬
‫- דונלד דארבי, אח מוסמך -‬
‫אני מחזיר אותה אליה מוקדם‬ ‫ולבן שלי יש משחק אחר כך.‬
‫תמיד יש משהו, עם ארבעה ילדים.‬
‫במהלך הגירושים, מערכת היחסים שלי‬
‫עם הילדים שלי הייתה קשה.‬
‫אנחנו עובדים על כך. זה קשה להם.‬
‫שני ההורים שלי עבדו ממש קשה.‬
‫אימא שלי הייתה אחות.‬ ‫אבא שלי היה נהג מונית.‬
‫הם השפיעו עליי לעבוד קשה.‬
‫אבל אני לא רוצה להיות לגמרי כמו הוריי,‬
‫כי זו תקופה אחרת.‬
‫אימא שלי לא נתנה לי‬ ‫ללכת לשום מקום או לבלות.‬
‫כיום אני תוהה איפה הילדים שלי נמצאים.‬
‫אני יודע איפה הם, בעיקרון,‬ ‫משחקים כדורסל, או במכון כושר, אבל...‬
‫אני לא יודע כפי שהייתי רוצה לדעת.‬
‫העיקר אינו שיתנהגו יפה,‬ ‫אלא שיהיו בוגרים מספיק‬
‫בשביל להימנע משטויות ולא להסתבך בצרות.‬
‫ובגלל גודלם של הבנים שלי,‬
‫באקלים הנוכחי וכל זה,‬ ‫הם נראים כמו מבוגרים.‬
‫אבל זהו תפקידו של הורה. אתה דואג תמיד.‬
‫- בית החולים לנוקס היל -‬
‫התקנת דלף קשה תמיד.‬
‫כשאתה מתקין דלף, כמעט הכול עלול להשתבש.‬
‫אפשר לראות כאן שיש חור במוליך הדלף.‬
‫זה ייכנס אל מתחת לעור,‬ ‫אנחנו ניכנס לתוך הבטן,‬
‫היכן שד"ר גרינברג נמצא,‬ ‫נוציא את המוליך הפנימי הזה‬
‫ואז הצינורית הכתומה הזאת תחליק דרך כאן.‬
‫טוב, הנה עצם הבריח שלו.‬
‫החלק הקשה בדלפים מוחיים‬ ‫הוא להיות במישור הנכון, כן?‬
‫יש לו צוואר עבה מאוד.‬
‫הקרקפת שלו קשיחה מאוד.‬
‫פאק.‬
‫אלוהים. זה ממש הדוק.‬
‫עזבי את זה. תחזיקי את הראש.‬
‫זהו זה.‬ ‫-כן, יופי. אהבתי.‬
‫זאת ההתעמלות היומית שלך.‬ ‫כבר אין צורך במכון הכושר.‬
‫תיזהרי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מותש,‬
‫מבחינה רגשית, גופנית ורוחנית.‬
‫הנה הצינורית.‬ ‫-יופי.‬
‫כך הוא עושה את זה באופן לפרוסקופי.‬
‫כעת יש רק חור קטנטן בבטן.‬
‫אני מוציא את המוליך הפנימי הזה.‬
‫אני מוציאה את הדלף.‬
‫שאיבה.‬
‫יש לך כלי קיבול לנוזל השדרתי?‬
‫לחץ גבוה.‬
‫קחי את הנוזל השדרתי.‬
‫שימו את הכיסא מתחתיי, בבקשה. פינצטה.‬
‫וכעת פשוט נשאב אותו.‬
‫אני שואב דרך השסתום.‬
‫איזה איבר נמצא מתחת לזה?‬
‫המעי הדק.‬
‫השסתום הזה ישלוט בזרימתו של הנוזל השדרתי‬
‫מהמוח לתוך בטנו למשך שארית חייו.‬
‫טוב, בואו נתחיל לסגור.‬
‫יופי.‬ ‫-זה היה מושלם.‬
‫באמת. הכול התנהל באופן נפלא.‬
‫בסדר. תודה, אנשים.‬ ‫-להתראות.‬
‫רייצ'ל, סמסי לי כשהוא יתעורר, תודה.‬
‫- נוזל שדרתי -‬
‫נראה לי שניתוחי דלף‬ ‫מקצרים את חייך וגורמים לך להאפיר מהר יותר.‬
‫לדעתי, אנשים לא מבינים‬ ‫כמה פעילות גופנית יש בניתוח.‬
‫אנחנו מבצעים אותו הליך כבר 30 או 40 שנים,‬
‫יושבים שם עם צוואר מתוח ומשקפיים...‬
‫זה יכול להתיש.‬
‫אני מבלה המון זמן בהתעמלות,‬
‫במתיחה, בחיזוק הגב שלי, הצוואר, יוגה,‬
‫בנוסף לאימוני הקשיבות הרגשית‬ ‫ולדברים שנועדו לכך שנהיה רגועים.‬
‫אבל אם אתה פצוע,‬ ‫אתה לא יכול לנתח, אז אני לא עושה סקי‬
‫ולא עושה פעילויות מהירות יותר מריצה,‬
‫כי אסור לי לקרוע‬ ‫את הרצועה הצולבת הקדמית שלי‬
‫או לשבור אצבעות במשחק כדורסל.‬
‫כי אז לא אוכל לנתח.‬
‫זה מה שאנחנו עושים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫מדידת הנתרן האחרונה הייתה 135.‬ ‫-טוב יותר מאשר בהתחלה.‬
‫היה ממש כיף לבוא לכאן.‬ ‫גם אני אוהב את המקרים האלה,‬
‫אז לכבוד ולעונג לי לעבוד איתך.‬
‫מתי שתרצה.‬ ‫-היה ממש כיף.‬
‫זה החור הגדול. הכול דחוס שם.‬
‫זה נראה ממש טוב.‬
‫בסדר, זה נראה טוב.‬ ‫-אני אגש אליו כשיתעורר.‬
‫שנלך לדבר עם המשפחה?‬ ‫-כן, בוא.‬
‫הכול התנהל נפלא והצלחנו לנקז כמות יפה,‬
‫לפחות 70 או 75 אחוזים, אפילו 80.‬
‫אם נצטרך לנקז עוד, זה אפשרי תמיד.‬
‫אנחנו לא יכולים להחזיר רקמה.‬
‫ואם אתה פוצע משהו‬ ‫שאינך רואה, זה מסוכן מאוד.‬
‫הכול התנהל היום‬ ‫באופן בטיחותי מאוד, ולדעתי זה היה מושלם.‬
‫כן, הגידול נפגע מאוד היום.‬ ‫-בסדר. אפשר לחבק אתכם? מותר לי?‬
‫כן.‬
‫במשך כל חיי התאמנתי‬ ‫כדי להיות הטוב ביותר שאפשר,‬
‫אבל לפעמים דברים משתבשים שלא באשמתך.‬
‫כשיש תוצאות טובות כאלו,‬ ‫במקרים בסיכון גבוה,‬
‫צריך ליהנות מהם,‬ ‫אבל לא להרגיש יותר מדי בנוח,‬
‫כי המזל עלול לגרום למצב להתהפך.‬
‫סיימנו איתך!‬ ‫-איך היה?‬
‫היה טוב.‬
‫ממש חלק.‬ ‫-איך היה הלחץ?‬
‫גבוה מאוד. אחרי שנכנסתי פנימה...‬
‫כמו ילד שעושה פיפי. זה פשוט זרם החוצה.‬
‫אני תמיד שולח את הנוזל לבדיקה,‬
‫כדי לוודא שהכול תקין.‬ ‫-זה הגיוני.‬
‫יכאב לך מאוד כאן מאחורה,‬
‫אבל זאת רק הקרקפת שלך, ויש לך קרקפת עבה.‬
‫אולי תראה את זה,‬ ‫יום אחד, ואז תבוא לעבוד איתי.‬
‫תודה רבה לך.‬ ‫-בעונג רב.‬
‫אתה בחור נהדר. אני גאה בך.‬
‫החוויות האישיות שלנו הן שמניעות אותנו.‬
‫החוויה האישית שלו תשנה את הקריירה שלו.‬
‫ייתכן שהוא יעבוד ביחד איתנו.‬
‫אתה יוצא להליכה?‬
‫אולי אעזור לך? מה דעתך?‬
‫אני אחזיק אותך די חזק‬ ‫ואוודא שלא תלך לשום מקום.‬
‫סמוך עליי, טוב?‬ ‫לא תלך לשום מקום מבלי שאחזיק אותך.‬
‫אני אשתדל. אני צריך להתאושש.‬ ‫-אתה יכול לנסות ללכת.‬
‫כן.‬ ‫-תגיד לי אם זה מעייף.‬
‫זה טוב.‬ ‫-יופי.‬
‫אתה בסדר? זה די קשה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. אתה רוצה לעצור לרגע‬ ‫ולנשום קצת? מותר לך לעצור.‬
‫קודם היית רגיל להליכה נורמלית.‬ ‫אתה יכול לעמוד זקוף? זה נוח לך?‬
‫נוח לי ככה.‬ ‫-יופי.‬
‫כואב לך כשאתה מנסה לעמוד זקוף?‬
‫לא, פשוט נוח לי יותר ככה.‬ ‫-יופי. בסדר.‬
‫באמת, הגוף שלי מנסה לרפא את עצמו.‬
‫מרגיז אותי שבגלל איך שנפגעתי,‬
‫הם לא יכולים להוציא אותו,‬ ‫כי זה יעשה לי נזק רב יותר מהקליע.‬
‫אז...‬
‫יש לי מחלה בתוך הגוף.‬
‫כואב לדעת שהילד שלך צריך לחשוש...‬
‫מכך שיירה כשהוא הולך ברחוב.‬
‫הם צריכים לגלות מניין הנשק מגיע.‬
‫כיצד הוא מגיע לקהילות שלנו?‬
‫והמשטרה צריכה להגן עלינו.‬
‫איך ייתכן שמישהו נורה‬ ‫מול שוטרים ושאיש לא נעצר?‬
‫הילדים שלנו צריכים להרגיש‬ ‫בטוחים כשהם הולכים לחנות, או לבניין הסמוך,‬
‫או למגרש המשחקים. הם צריכים להרגיש בטוחים.‬
‫הם צריכים להגן על הילדים שלנו.‬
‫ילדים צריכים להיות ילדים.‬
‫השיער שלך...‬
‫זה מטורף.‬
‫מה קורה, סבתא?‬ ‫-הכול בסדר, מותק.‬
‫את מציקה לי!‬ ‫-נראה לך?‬
‫תסתכל. סבא, נכון שהוא מתחיל להיות נמוך?‬
‫אני כמעט בגובה שלו. אני אגיע לזה.‬
‫השיער לא נחשב.‬
‫היה נחמד.‬
‫תודה רבה על הכול.‬
‫אין בעיה. מתי שתרצי.‬ ‫אני אהיה כאן גם בשביל התינוק הבא...‬
‫בשנה הבאה.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫שלום.‬
‫כמה שזה יפה...‬
‫נואליה...‬
‫היא כל כך יפה. גם אני רוצה אחת.‬
‫אני רוצה אחת.‬
‫עוד עשר "עיניים" ואז אסיים.‬
‫אני עולה למעלה עכשיו.‬
‫זה כל כך יפה, אהוב שלי.‬
‫כל כך יפה...‬
‫זה ממש חמוד.‬
‫שלום.‬
‫שלום, ברט.‬
‫תגיד, "שלום, ד"ר לנגר".‬ ‫-מה קורה, חבר שלי?‬
‫הוא נראה ממש טוב.‬ ‫-כן.‬
‫שלום, חבר שלי.‬ ‫-הנה הוא. הוא קוסם.‬
‫הוא ממש מסתכל עליי הפעם.‬ ‫-הוא הוציא את הגידול שלך.‬
‫ההרגשה שונה כבר עכשיו. אנחנו מרגישים בזה.‬
‫אם לא היה לו התקף‬ ‫עד עתה, זה סימן ממש טוב.‬
‫אני מסכים.‬
‫לא ייאמן.‬
‫לאן אתה הולך, גבר?‬
‫הוא רוצה להסתלק מכאן.‬ ‫-כן.‬
‫בוא, חמוד.‬ ‫-אני לא מאשים אותו.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב, להתראות.‬
‫להתראות!‬
‫אני צריך חופשה. יש לי חופשה בשבוע הבא.‬
‫יהיה טוב לצאת מכאן.‬
‫אני מרוצה מאוד.‬ ‫-כן. תודה.‬
‫אני מרגישה הרבה יותר טוב.‬ ‫-אני יודע.‬
‫זה נראה נהדר.‬ ‫אנחנו נשאיר את התפסים האלה שם,‬
‫כנראה לכמה שבועות,‬ ‫כדי לוודא שהכול סגור כראוי,‬
‫ונשגיח שלא מתפתח שם זיהום,‬
‫כי הבטן הייתה פתוחה‬ ‫הרבה זמן. זהו אחד החששות שלנו.‬
‫שלום, מה שלומך?‬
‫אני ד"ר פרינס. נעים להיפגש איתך.‬
‫אני אחד ממנתחי הטראומה שעזרו לך,‬
‫ביחד עם כל שאר האחיות והרופאים.‬
‫יש לך שאלות?‬
‫לא? בסדר.‬
‫בשבילכם זהו שלב אחר לגמרי.‬
‫הוא מגלה את זה רק כרגע,‬ ‫אז אתם צריכים, כמשפחה,‬
‫ללוות אותו עכשיו.‬
‫הוא התקדם מאוד. הוא היה נחוש.‬
‫נכון. וגם את. וכולנו.‬ ‫אנחנו נדאג שהוא יעבור את זה.‬
‫נכון מאוד.‬
‫תודה.‬ ‫-את בחברה טובה פה.‬
‫טוב. להתראות, אנשים.‬
‫מתגמל מאוד לראות אותו ולהיפגש איתו.‬
‫הוא יוכל לעזוב בעוד כמה ימים.‬ ‫זהו חלק מתגמל מאוד במסע הזה,‬
‫לראות אותו מגיע לשלב הזה.‬
‫כעת הוא סובל‬ ‫מהפגיעה המנטלית של מה שעבר עליו,‬
‫ויצטרך לעכל מה שקרה ולמצוא דרך‬
‫לא לפחד ולהתקדם בחייו.‬
‫ניצב בפניו מסע קשה ו...‬
‫אנחנו יכולים לטפל בחורים ובפציעות,‬
‫אבל כפי שקורה הרבה‬ ‫באלימות נשק, יהיו לו פצעים וצלקות מבחוץ,‬
‫אך הוא יצטרך להתמודד‬ ‫במשך כל חייו עם הפצעים והצלקות שבפנים.‬
‫כשאתה חושב על רגעים כאלה‬ ‫ועל המהירות שבה הכול יכול להשתנות,‬
‫אתה מרגיש אסיר תודה על משפחתך,‬
‫- ניו יורק סיטי -‬
‫פינוי רפואי דנוור, יש לנו העברה של מטופל.‬
‫זכר, בסוף שנות ה-50 לחייו, תאונת סקי,‬
‫בדרך לנמל התעופה האזורי איגל.‬
‫פגיעה בחוליה סי-5,‬ ‫ללא תחושה בזרועות ובכפות הידיים כרגע‬
‫המטופל מאבד הכרה לסירוגין.‬
‫היעד הסופי שלו‬ ‫הוא נמל התעופה ניוארק שבניו ג'רזי.‬
‫דייוויד.‬
‫אתה בסדר, מתוק?‬
‫אלוהים.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬