Vi har ett barn som sprang med en trasig tandborste,
snavade och föll...
- Det är nytt. - Han har ett sår i vänster tonsill.
- I tonsillen? - Ja.
Transport. Donald.
Hej, Dave, hur är det?
Kod 3? Fick du veta värdena?
Nej.
Har hon värden?
Vi återupplivar henne just nu.
Okej, hej då.
Hej, Deirdre.
Sätt dig inte.
De ringde om en fotgängarolycka. De återupplivar,
jag vet inte på vilken nivå och jag vill att du följer med.
Okej, nu åker vi.
Hej, Ro, jag ska hjälpa honom att återuppliva. Jag meddelar dig.
Vi är där om 18 minuter. Vi åker nu.
Okej, tack så mycket.
Kom igen! Nu åker vi!
Diesel hjälper inte.
Nu åker vi!
- Hej. - Hej.
Ett barn blev påkört. Mamman bar barnet till sjukhuset.
Strax efter ankomsten fick patienten hjärtstopp,
blev intuberad, och vi bad om en akut blodtransfusion.
Små saker gör stor skillnad,
så vi tar med oss en från lungavdelningen och läkare.
En person kan inte göra allt.
Våra sex händer kan göra mer än 12 otränade händer.
Vad jag än ber om, har Donald redan gjort det.
"Kan du göra det här?" "Jag har redan gjort det."
"Vill du ha det här?"
Jag förutser vad hon behöver.
Det finns inte tid.
Jag tror att prognosen i den här situationen är dålig.
Det är svårt att veta om det går att göra nåt.
Jag skulle ta en runda till och om det inte finns nån puls,
blir det nog cirka 35 minuter
och tyvärr måste det här stackars barnet förklaras avlidet.
- Vi ska hjälpa honom. - Japp. Definitivt.
Är den öppen, eller? Okej.
Finns det en kateter där din hand är? Kan jag ge den till dig?
Vilket dropp har vi? Deirdre, jag har blod.
Kan jag få en bräda?
HLR-bräda.
Var kommer allt blod från? Det är svullnad. Inte bra.
Dödstiden?
- Jag ska fråga, jag märkte inte. - Okej.
Vi informerade på sjukhuset för att se till att alla hördes
och för att släppa fram känslorna.
Sådant har visat sig förbättra personalens välbefinnande,
för det är inte normalt att ett barn dör när man håller det.
Det suger, för det ska inte hända, och vi känner alla det.
- Jag ska åka hem nu. - Okej.
I ögonblicket måste man ta hand om det som är akut
och hantera sina känslor efteråt.
Tyvärr spelade det ingen roll den här gången...
...på grund av patientens skador. De var ganska drastiska.
Mamman fick lägga sig i sängen och hålla om sitt barn
innan barnet tyvärr åkte till bårhuset.
Det var sista gången hon såg sitt barn.
Vi ses senare.
- Hur mår du? - Hur mår du?
-Är allt bra? - Ja.
- Superhjälte! - Nej.
Det gick inte.
- Tack, Donald. - Det var så lite.
Jag har blivit van vid att hantera döden och sorgeprocessen.
Ibland måste man återställa sin energi
så att man kan vara där 110 % för patienten.
Okej, vi går härifrån. Jag har min hartass.
Läget? Hur mår du? Snygg hatt.
Snygg hatt, va?
- Allt bra? - Välkommen tillbaka!
Tack, kul att se dig! Var försiktig, du dödar mig!
- Fan! - Var försiktig.
- Nej, jag mår bra. - Kul att ses.
- Tack. - Okej.
Det är tre månader sen min operation.
Hej. Hur mår ni? Hej, Jay.
Jag var på rehab i en och en halv vecka. Jag var hemma i två månader.
Jag har varit på fysioterapi, men nu är jag tillbaka i gymmet.
Jag har inga problem. Jag känner att jag har förbättrats,
för min mentalitet är bättre.
En näradödenupplevelse påverkar en. Så är det.
Annars drar man nog inte nytta av den.
Om jag skulle ha blivit helförlamad skulle jag inte vara glad,
men att man förlorade allt och trodde det var över,
och att komma tillbaka till den här nivån för att operera. Jag menar, kom igen.
Du ska veta att jag har mina lyckosockor på mig.
En dag som idag med Langer tillbaka, det är en bra dag.
- Ska vi lägga in båda? - Nej.
-Är han patienten? - Båda.
Vi är båda patienter.
Kan du stava ditt för- och efternamn?
S-A-L-V-A-T-O-R-E.
Kan du berätta vad ni ska göra idag?
Jag donerar min njure till min son.
Tyler är en 14-årig kille med njurdysplasi
och bara en njure, så det är en skada från födseln.
Kan du ta bort masken?
Han saknade en njure när han föddes
och den andra njuren var mycket missbildad,
så hans pappa donerar en njure innan han behöver dialys.
Jag ser att du tog med fina vener.
De brukar inte ha problem med det.
Han har riktigt fina vener! Vi har fått höra det många gånger.
Han är en atlet och spelar baseboll.
Om han börjar med dialys måste han sluta med det.
Han skulle få en metallisk smak i munnen och inte vilja äta,
han skulle kräkas, hans ben skulle bli svullna.
Han skulle bli oigenkännlig för sina föräldrar.
Han vill inte ha det.
Det var min fru eller jag,
men de testade mig först och såg att jag var en matchning.
Jag gråter inte för att jag är ledsen, jag är bara...
Jag är orolig för honom.
Du passar i blått.
Är du klar med blodproven? Är du redo?
- Jag väntar på att doktorn ska hämta mig. - Okej.
Är det okej, Tyler?
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
Du vet vad som ska hända!
Det här kommer att hända.
Jag måste pumpa, för Fiamma
bara ammar eller får min bröstmjölk nu.
Så jag försöker vara en bra mamma.
Det är som flytande guld. Man får inte spilla, det känns hemskt.
Måndag var första gången jag varit borta från henne under en längre tid.
Ja. Oj!
Tolv och en halv timme borta från henne. Det blir en övergång.
Hon är med en annan bebis och får nya vänner.
Ja, du är en så glad tjej!
Hon blir ett vrak nu. Vi måste få ett jobb.
Northwell Center SkyHealth One med ett uppdrag.
Uppfattat.
Sky-team, en 55-årig kvinna, med en diagnos på lungemboli.
Patienten får heparin och har en hjärtmonitor.
Uppfattat. 10-4.
Jag älskar det jag gör och fortsätter göra,
för jag har vetat att det är vad jag ska göra, sen jag var liten,
och jag vill att hon ska veta att det är viktigt att kämpa för det man vill.
Men... Jag behöver inte kämpa för det jag vill längre.
Jag har allt jag vill ha nu.
Jag ska skicka det här till operation.
Kan du se min hand?
Kom närmare.
- Ja. - Ser du den där? Här då?
Det är en 45-årig kvinna med akut synförlust.
Hon blev blind. Hon har en mycket stor tumör
och hennes synnerver är upptryckta på tumören.
Det har gått fort, hon fick steroider,
och vi tog in henne för en akut operation för att lätta trycket på synnerverna.
John är med oss. Det är en stor grej.
Det finns en stor risk att hon kan bli blind,
så vi vill sätta igång så fort som möjligt.
Det finns akutfall där man dör, men inte nu.
Det här är ett akutfall med risk för blindhet. Det är en stor grej.
Är vi redo? Är det bra?
Jag är glad för att jag äntligen är tillbaka och gör det
jag är född att göra och som jag utbildat mig till.
Och det är en bra demonstration för mig själv.
Till och med att göra såna små saker gör
att jag tänker på vad jag kan göra med händerna.
Och att jag kan operera en kvinna
som håller på att bli blind med John, och det blev nästan inte så.
Det ser bra ut.
Man kan känna snittet på min nacke, som påminner mig om hur nära det var.
Vi tar en kort stund.
Det är en kraniotomi, tumörresektion, navigering.
Langer, Boockvar.
Namn, födelsedatum stämmer. Godkännande underskrivet.
Hon kan knappt se,
så det här är ett synräddande operationsförsök.
Det här är mitt första fall sen jag kom tillbaka.
Det är en ödmjuk stund för mig och för...
Jag har haft en väldigt unik upplevelse de senaste månaderna,
och jag uppskattar stödet jag har fått från alla.
Jag är glad att göra det här, för det är vad jag är utbildad till,
och att jag fortfarande kan göra det är viktigt för mig.
Jag uppskattar vad ni gör varje dag. Du också.
I två timmar trodde jag att mitt liv var över, så när jag blev bättre
blev jag bättre så fort att jag antog att jag kunde komma tillbaka.
Mina händer fungerade.
Jag kunde göra allt jag behövde göra hemma.
Jag kunde knyta och jag sydde på rehab.
Men jag tänker annorlunda nu.
Jag är bättre. Jag är lugnare. Jag kan bli en bättre kirurg.
Monopolär tång. Ser du hur lugn jag är? Det hade skrämt mig förut.
Så vad skulle ha hänt?
Jag vet inte. Min hjärna skulle bli stekt.
Han vill ringa sin fru först.
Jag tror att du blir kvar på sjukhuset i två dagar.
Du kan besöka Tyler dagen efter.
Han hamnar på pediatriska intensiven, du i ett vanligt rum.
Laparoskopi är ett litet snitt runt naveln och vi tar vänster njure.
- Okej? - Ja.
Okej, vi ses i...
- Ta hand om mig. - Tjugo minuter.
Okej.
- Vad händer, kompis? - Inget.
- Ivrig? - Visst.
- Det låter inte så övertygande. - Han är trött.
- Hur var frukosten? - Jag åt inte frukost.
Bra! Det var rätt svar. Fint.
Om du sagt: "Oj vad äggen var goda", skulle jag säga: "Okej, vi ses imorgon."
- Och pappa är där borta. - Ja.
Jag tror att njuren fungerar genast. Det blir mycket urin.
Du får ha en kateter i blåsan, en Foley-kateter.
Den blir din bästa vän.
Folk, särskilt barn, älskar att ha slangar i sin penis,
det vet jag av erfarenhet.
Den kommer ut på torsdag eller fredag.
Efter operationen kommer du att känna dig jättebra.
Du kommer att växa mer,
alla njursviktsproblem kommer att försvinna.
Men nån gång kommer du att känna:
"Jag mår så bra, jag behöver inga mediciner."
Och då kanske du har lust att sluta ta medicinerna,
då ska du komma ihåg att jag sa: "Sluta inte ta medicinerna."
För då kommer kroppen att avstöta njuren och få problem.
Okej, då får du skriva på här.
- Hur går det i skolan? - Bra.
Blir det high school sen?
-Är det spännande? - Visst.
Hör på, jag minns att skolbalen i åttan är jättepinsam.
Man måste göra rätt när man dansar med en tjej.
Händerna måste vara i rätt vinkel och man får inte vara nära.
Tyvärr.
Ta hand om dig.
Vi ses. Har ni frågor, är jag här ute.
Astmatisk tvåårig pojke i svår andnöd.
Behöver transport till Cohen.
Tanken är inkopplad.
Hans blodtryck var 95/190.
Kan du sänka syret lite? Är Grey glad?
- Ja. - Han sa ja. Okej!
Blodtrycket är 111/73.
Bra. Han verkar vilja sova.
Eller hur?
Han har svår astma.
Han har fått adrenalin, Bricanyl,
flera puffar Salbutamol, magnesium, steroider,
och han rosslar fortfarande.
Det går bra.
Hej!
Allvarlig astma, intuberad i mars, symtom på övre luftvägsinfektion.
Ingen feber. Bor hemma med mamma, går inte på dagis.
Han var mycket påverkad. Han fick puffar hemma,
ambulansen gav adrenalin och jag gav honom bolus, så här är vi.
Andas in och ut.
Ja, in och ut.
Det är traumatiserande att se fem läkare omringa honom.
Sköterskorna... Sprutor. Bebisar skriker. Han är bara två.
Så det är...
Han är min bästa vän.
Vill du ha dina valar?
- Va? - Juice.
Din juice? Jag har ingen juice just nu!
Du kan få lite om en stund, okej?
Det är juicemonstret.
Det är bara jag och han just nu,
och vi gick igenom så mycket. Jag vet inte vad jag skulle göra utan honom.
- Hej. Vi ses om en liten stund. - Japp.
Vissa dagar räddar man ett liv och andra dagar måste man dödförklara nån
och man går ut utan honom, men det är vad vi gör.
Det tar ut sin rätt.
Snabbinsatsteam till LIJ, akutmottagningen. Rum 9.
En till!
- Oren, skynda! - Varför svettas du?
- Vem kör då? - För jag var på kod grå, så...
Kod W på akuten kräver en snabb åtgärd,
nån mår inte bra, det kan vara hjärtstillestånd.
Ambulanspersonal borde också vara där.
Vi har akutläkare här.
Så alla får se vad som händer och vi löser det.
- Här, kompis. - Oren, vilken körning.
- Vad heter du? - Donald.
- Trevligt att träffas. Transport. - Trevligt, Donald.
Vi ska gå, för han är väl inlagd.
Ja, han är inlagd.
Han har lov.
- Hej, Paula! - Hej, hur går det?
Fullt upp.
Okej.
- Jobbar du i morgon kväll? - Ja.
Kom maten?
Ja, jag har ätit. Jag tänkte hämta dig.
Tillbaka till det vanliga livet.
- Ja. Det var händelselöst. - Mestadels.
Vi vet aldrig vad vi får när vi kommer hit.
Tills nästa.
Var det allvarligt?
En patient fick ett anfall i MRI.
- Okej. - Ganska allvarligt.
- Jag tar det. - Här.
Nej, det är fel nummer.
Transport. Bra. Jag har inte stigit upp än. Hej då.
- Hon vill ha sin mat. - Mat?
Hon kommer.
- Hej. - Hej.
Jag har mat åt dig. Vill du låsa och äta här?
- Nej, SV är här, så jag måste gå. - Okej.
Okej. Ja.
Det var min sambo som kom in, som råkar vara min chef.
Ja, det låter bra. Ja.
- Det är inte accepterat än. -Åk ändå.
Inga problem.
Ja, vi kan lämna det här.
Jag heter MacKenzie, sjuksköterska.
Jag är ledsen att vi ses så här.
När du svimmade, förlorade du medvetandet?
Jag tror det.
Det kan vara borttagning, så det är oklart...
Om de var på väg till IR?
IR betyder interventionell radiologi
och det är ett speciellt område där de kan ta en blodpropp.
När hände det?
För tre veckor sen. Jag tror att det är orsaken till allt.
Det tror jag också.
Den här patienten var med om en rullskridskoolycka
för tre veckor sedan, då hon fick en tib-fib-fraktur.
När man bryter en extremitet och den måste gipsas, eller spjälas,
och hålls i en viss position under en lång tid,
kan blodet ibland bilda en blodpropp.
Hon har en stor blodpropp i vänster ben,
och hon har också bilaterala blodproppar och lungemboli,
så det är viktigt att se till att hon inte överanstränger sig,
för hon kommer att bli andfådd.
Hennes hjärta kommer att arbeta extra hårt för att orka pumpa.
Blodproppar kan vara läskiga.
Hon kan få andningsstillestånd.
Hon kan få hjärtstillestånd. Det är ganska allvarligt.
I värsta fall dör hon.
Vi måste fokusera på nerverna, så faller tumören ner.
Tenotomisax. Sköljning först.
Sax.
Synnerven är under tryck. Tumören trycker på den
och nu borrar vi fram den ur benet.
Man gör allt man kan för att förhindra skador genom att manipulera nerven.
Jag skär ut den ur kanalen här.
Chefen!
- Det här är ett meningiom. - Hur går det?
- En stor... - Hur är konsistensen?
Illa. Den är hård.
Meningiom. Får jag glasögonen?
Jag trycker ner tumören bort från nerven.
Det ser bra ut, när det gäller storleken.
- Langer är tillbaka! Applåd! - Ja!
Så där ja, David!
Ser du högra optiska nerven?
Den är väldigt tunn eftersom den är rakt under bipolärtången.
Det här är hans högra synnerv.
Så David tittar rakt ner på den här nerven.
Problemet är att det är en väldigt hård...
...kornig tumör och du jobbar nu mellan de optiska nerverna,
och det är ett mycket säkrare sätt att rädda synen.
- Det är tumör där. - Ja.
Hur länge hade hon symptom innan synen försvann?
Det gick långsamt.
Det tar tid för folk att märka det, det är konstigt.
Men hon blev värre. Sax.
Nerven ligger hopklämd över tumören här
och kläms mellan tumören och den främre hjärnartären, som ligger här.
Den kan inte röra sig upp mer, då börjar man förlora synen.
Den är som en persikokärna.
Vill du ha hjälp?
Du kan byta om.
Att ha David tillbaka är som att få tillbaka sluggern i basebollaget.
Det förändrar allting.
Ta inget för givet. Det är därför jag kramar min hund, barn och fru.
Inte i den ordningen, men det är en inspirerande dag.
Nu går vi och räddar synen.
- Hej. - Hur mår du?
Du har min make. Snälla, ta hand om honom. Okej?
Hur mår du? Allt väl? Är du redo?
- Okej. - Säg: "Ta hand om pappa."
- Säg det. - Ta hand om honom.
Det ska jag.
Tack, dr Fahmy.
Salvatore har bett om operationen de senaste månaderna.
Vi pratade om alla komplikationer,
men han är ivrig att donera till sin son.
- Du har ett överraskningsbesök! - Hej.
Herregud! Jag såg inte...
- Jag såg inte honom! - Mår du bra?
Ja. Redo?
- Ja? - Japp.
Är du säker? Ja?
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också, pappa. Vi ses snart.
Ta hand om min njure.
- Jag älskar dig. - Vi ses...
Ta av masken.
- Jag älskar dig. - Jag också.
Okej, lycka till.
Vi tar väl hand om honom.
Vi gör bara våra sista säkerhetskontroller.
Den här patienten har två njurartärer, två artärer som går till vänster njure,
så han har en avvikande anatomi.
Det är en enorm känslomässig påverkan och ett stort etiskt beslut.
Ska vi använda fadern som donator om han kan få komplikationer?
Det finns alltid en emotionell och etisk aspekt av transplantation.
En pappa som donerar till sin son är nog naturligt.
Nerven ser bra ut.
Ja, den är vacker.
Det ser jättebra ut. Du börjar göra framsteg med nerven.
Jag gillar det du gör.
Jag vill inte dra. Om vi kan undvika det...
Vi kanske måste dra den högra. Eller trycka.
Låt mig ta en titt.
Kan vi gå genom näsan?
Han är tillbaka! Herregud!
Så där. Det är vackert. Fortsätt dra tillbaka.
Ja. Han dissekerar direkt på synnervskorsningen.
Ge mig en duk här.
Herregud!
Bara fortsätt. Ja! Åh, ja!
- Jag vill ha den. - Jävlar!
Oj!
Mazel tov!
- Sköljning. - Kom hit. Brian, titta.
Han tog ut en tumör.
Jag tror att allt är ute. Tumören är helt ute.
Ta in exoskopet, tack.
- Jag går tillbaka. - Det var toppen.
Vi har ett till fall.
Seriöst, tack. Jag älskar dig. Huvudstöt.
Vi förtjänar en drink efter jobbet.
- David, bra jobbat. - Det var toppen.
- Det var fantastiskt. - Välkommen tillbaka. Langer 2.0.
Förlåt om jag har skrikit åt nån. Sug. Caroline.
- Varför tror du inte att det fungerar? - På tal om skrik...
Han är som en nykter alkoholist. Han måste be om ursäkt.
- Förlåt. - En tillfrisknande arbetsnarkoman.
Vi var klara. Inget kvar. Jag är ganska säker.
Ge mig lite Floseal efter sköljningen.
- Hon krampar. - Japp.
Ger du henne nåt? Kan du ringa Jane?
- Fick hon Keppra? - Vi gav henne 500.
Ge henne 500 till, tack.
Och kan vi sen få en neurologikonsultation?
Efter operationen.
Hon fick ett anfall, som ibland händer.
Det saktar ner henne när hon vaknar. Jag berättar för familjen.
Vi gav henne extra medicin,
men efter ett anfall är man lite sömnig.
Vi kanske inte kan ta ut andningsslangen idag.
- Du ser bra ut på operation. - Tack.
Ingen orsak till anfallet hittades, punkt.
Planen var att bedöma patienten postoperativt,
och avgöra om det är nödvändigt med datortomografi.
Det här är njuren.
Den här knölen är njuren. Det är mjälten.
Njurarna sitter inte där i buken och väntar på att bli upplockade.
Njurarna är omgivna av stora kärl, stora organ...
Och man kan se hjärtat pumpa ovanför diafragman,
så skador på intilliggande organ kan inträffa,
vilket kräver ett mer komplicerat ingrepp och en längre sjukhusvistelse.
Det här är njurvenen.
Där är dr Grodstein.
Han har en fin ven framme.
Gå ner längs korsryggen, ser bra ut.
Jag tror att den är i en perfekt storlek för ett ungt, friskt barn.
Vi får se hur den ser ut.
Han behöver yttre höftartären mer.
Han behöver allt för att förse allt där nere.
- Det stämmer. - Eller hur?
För han är 14!
Är du redo?
- Femton minuter. - Okej.
Okej. Dags att börja.
Mår du bra?
Hur är det, Tyler? Okej?
- Tack, mamma. - Tack.
Vi ska prata.
PEDIATRISK TRANSPORT
Jag ser inga uppenbara stora skador.
Han är en stark pojke!
Hej. Förlåt att jag är sen.
Hej! Välkommen!
Det är viktigt att fylla i FRE-formuläret för patienter
som varit med om sexuella övergrepp.
Det är så att de inte faktureras själva,
utan det skickas till Office of Victims Services.
En patient här just nu har varit med om ett sexuellt övergrepp.
Covid-booster är obligatorisk för all personal i februari...
Hon var vårdare på akuten
men nu är hon assisterande manager, så hon är min chef nu.
Jag får höra det hela tiden.
Project Breathe återupptas på enheten...
Det har gått fyra år. Det överraskade mig definitivt.
Jag trodde inte på vad det utvecklades till.
Ett par kommentarer fram och tillbaka ledde till:
"Jag ringer dig." "Vi går ut och springer tillsammans."
Och nu är vi här. Vi bor ihop.
Och hon är en bra person. Hon är underbar.
Åh. Paus!
Vissa behöver egen tid, men vi är mycket tillsammans
och jag tröttnar inte på henne, vilket är konstigt för mig.
Förr var det annorlunda.
Arbetet var mitt sätt att koppla av.
Men hon jobbar också här, det är hennes utrymme också.
Så det är vårt utrymme. Om hon behöver hjälp, ringer hon.
Men hon ringer alla på kontoret, så vi hjälper alla varandra.
Om man jobbar med sin sambo,
känner jag att jag har en plikt att uppföra mig på ett visst sätt
och alltid se till att de kan göra sitt bästa.
Jag lovar, det är nästan över.
Snälla!
Hennes bröströntgen avslöjade bilateral lungemboli
och hon har en blodpropp i lungartären.
Hon fick 7 000 enheter bolus heparin
och en infusion med 1 800 enheter i timmen.
På hennes tröja står det: "När gjorde du nåt för första gången?"
Och idag var hennes första helikoptertur!
Japp.
Är alla redo? Ett, två, tre. Okej.
- Jag hoppas att du mår bättre. - Tack. Tack för allting.
Jag hoppas hon mår bra.
Okej, jag måste gå runt.
Allt var bra.
Det har varit bra att komma tillbaka till jobbet. Jag har saknat alla.
Men om jag är ärlig gillade jag att umgås med mitt barn i fyra månader.
Jag ville inte att det skulle vara över än.
Hon gör mig till en bättre person.
Hon har gjort mig bättre.
Hon var mitt lilla skyddsnät genom hela pandemin.
Det kändes som om vi gjorde det tillsammans medan hon var inne i mig,
och jag saknar henne.
Titta på min flicka.
Fiamma! Vad gör du?
"Ja", säger hon.
Jag ser fram emot att åka hem.
- Lasarus! - Hur mår du?
Vi har saknat dig!
Det var inte samma sak utan vår orädda ledare.
- Jag har saknat dig. - Skönt att vara tillbaka.
Bra folk.
Jag kallar det för fördämning.
Tack, sir.
Okej, nu måste vi perfusera den.
Det här är venen som njurarna ska ha ett utflöde till.
Det här är en artär och här är den andra artären.
- De är fina artärer, Fahmy. - Ja, det är de.
Den är perfekt. Den är stor.
Om den inte är här kommer urinledaren att gå sönder
och då blir vi upprörda.
Du kan använda den.
Fahmy, njuren är vacker.
Väldigt bra.
Jag ska gå till det andra laget.
Dr Fahmy, jag lämnar dig.
- Tack. Lycka till. - Den ser bra ut.
- Jag har fotbollen. - Har du fotbollen?
Dr Grodstein!
Är det dr Tepperman?
Det är en ära att få ge en vacker njure som Fahmy har tagit ut.
Den är jättefin.
Tack, dr Tepperman.
Fyra gånger åtta.
Och lite is.
Fint.
Vad är det? Varför blir pipet lägre?
Mår han bra?
Se upp för artären här.
Akta våra händer.
- Blev det jämnt? - Japp.
- Toppen. - Bra jobbat. Underbart.
Sal, öppna ögonen!
Du mår bra, du vaknar nu. Allt gick bra.
Öppna ögonen.
Okej, tack så mycket.
FAMILJ
Sal klarade sig bra.
Laparoskopi, ett litet hål, du kommer inte att se det.
Och njuren ser vacker ut. Allt gick bra.
Okej.
Nu har vi en till.
Det blir bra.
Okej, vi reperfuserade.
Ja, det är allt. Njuren ser bra ut.
Du får se det. Det tar lite tid.
Ser du att njuren är rosa?
Jag ska låta mamman veta hur operationen går.
Allt går bra. Njuren är reperfuserad, ser vacker ut.
Ta av den gröna.
Det är lätt för mig som pappa att fastna i känslorna,
men själva operationen, transplantationen, måste vara metodisk.
Inga känslor.
- Hur går det där? - Bra.
- Nöjd? - Ja, njuren är lite krampaktig.
Doppler?
Doppler på.
Ringer du Fahmy? Jag vill att han tar en titt.
Säg åt honom att komma till OR 7. Han hittar.
Jag gillar inte den artären.
- Jag hör ingen bra puls. - Jag vet.
Det är bra.
Ja. Det är en blodpropp där.
Ta av mig glasögonen. Ta av dem.
- Dr Fahmy är här. - Bra. Säg åt honom att komma.
Japp. Du kan byta om här.
En sju och en halv vit.
Den här blodproppen i artären jag spolade den,
men titta, den är platt.
Det är åratal av träning och upprepning av samma sak
om och om igen så att det inte blir några misstag.
Det får inte gå fel, med tanke på vad hans familj går igenom,
finns inte rum för ett tekniskt fel,
och inget utrymme för att Tyler får nåt annat resultat
än att slippa dialys och gå med i sitt basebollag igen.
Hej.
Jag ska prata med familjen, men jag vill se om hon vaknar eller inte.
Lisa, hör du mig?
Hennes pupiller är små.
Ja, det är olyckligt. Ja.
Japp.
Släck lamporna en stund.
Hör du mig, Lisa?
Lisa?
Svårt att säga.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis