Přestěhovali jsme se sem v březnu roku 2020,
a když jsem poprvé něco viděl na obloze,
váhal jsem, jestli o tom mám lidem říkat.
Než jsem o tom pověděl někomu v Dublinu,
stalo se to ještě asi čtyřikrát.
Místní mi řekli, že se tím Dublin proslavil.
- Víte, kdo to byl Ezechiel? - Prorok?
Přesně tak, máš pravdu.
A žil už hrozně dávno.
Jsem poradce Ministerstva vnitřní bezpečnosti
a vypracovávám analýzy hrozeb.
Vím, že vláda občas natvrdo lže.
Zažil jsem to na vlastní kůži.
Ty objekty, co tu vídám, jsou podobné těm,
které pozorovalo letectvo.
Jo! Mám ho!
Jako první vás zaujme, jak bleskově se hýbou.
My tu vídáme úplně to samé.
Ježiši.
Že jo? Je to děsivý!
Ty objekty nepochází z tohohle světa. Líp se to popsat nedá.
„A hle, hvězda, kterou viděli, je zavedla do Betléma.“
Lidi tomu nevěří,
protože je sami neviděli
a rozhodí to jejich vnímání
našeho místa ve vesmíru.
…a ona je vedla, takže věděla, kam míří. Že jo?
Takže to bylo…
UFO!
Přesně tak.
Věřím v život na jiných planetách? Jo.
Podle mě to ale nejsou mimozemšťani.
Pořád si myslím, že jsou to andělé.
Podle mě to jsou poslové.
A rád bych věděl, co nám chtějí říct.
Lidé na nebi vídali nevysvětlitelné věci už od počátku časů.
Jsme ve vesmíru sami?
Mezi všemi daty určitě najdeme něco, co stojí za zkoumání.
My vám nic netajíme.
Meziplanetární vesmírné lodě existují.
Asi to byl mimozemšťan. Měl velké oči.
Děje se tu něco zcela zásadního a je to skutečné.
SETKÁNÍ
POSLOVÉ
Je něco z toho, co jste dělal, tajné?
Všechno, co jsem dělal, je tajné.
Všechno.
Jmenuju se Matthew Roberts.
Šestnáct let jsem pracoval jako kryptologický technik u námořnictva.
Byl jsem u toho, když jsme nahráli to video na lodi USS Theodore Roosevelt.
Tehdy jsem ty záběry viděl poprvé.
LEDEN 2015
- No, jestli je to… - Koukejte na to! Otáčí se.
Já… Ani nevím, jak ten tvar popsat.
Vypadá to trochu jako disk.
Letěl vedle našeho letadla a pak se tak trochu naklonil na bok.
Sledoval jsem ty záběry
a neviděl jsem žádné části,
které bych u letounu normálně čekal. Křídla, ocas ani kormidlo.
Nic takového neměl.
Takže jsem vůbec nechápal,
jak se vlastně drží ve vzduchu.
A prostě…
se ve mně najednou vzedmula vlna emocí.
Tehdy jsem to vůbec nechápal.
Věděl jsem, že to není náš letoun. Ani žádného jiného letectva.
Takže zbývala…
jediná možnost.
A to je co?
Že je to mimozemská technologie.
Technologie jiných než lidských subjektů.
Díky svojí práci jsem měl přístup k utajovaným informacím
a věděl jsem,
že námořnictvo něco takového nezaznamenalo poprvé.
Tyhle věci se dějí často.
Každou chvíli.
Stává se to pořád.
V LEDNU 2008 PŘES 300 OBYVATEL CENTRÁLNÍHO TEXASU
NAHLÁSILO POZOROVÁNÍ ZÁHADNÝCH SVĚTEL NA OBLOZE.
PODLE ODBORNÍKŮ JDE O NEJVÝZNAMNĚJŠÍ CIVILNÍ POZOROVÁNÍ
ZA POSLEDNÍCH 30 LET.
OKRES ERATH
Od chvíle, kdy se na obloze nad Stephenvillem objevilo UFO…
Osvěžte se vychlazenou sklenicí našeho mléka!
…s naším mlékem chutná všechno lépe.
Mléko je přírodní…
Stephenville v Texasu. Světový mlíkárenský centrum.
Vyvážejí spoustu mlíka.
Děje se tu něco pěkně divnýho.
Často pozoruju nebe.
Zajímalo by mě, co tam nahoře je a co všechno nevíme.
Vyrostl jsem tady poblíž.
V těchhle maloměstech chcípnul pes. Lidi se tu klidně porvou
a pak si zajedou pod stan nebo zarybařit k řece.
Je to nevinná sranda. Prostě se bavíme.
Už od dětství se zajímám
o nejrůznější motory.
Tak moc, že jsem si založil přepravní firmu.
Celkem se rozrostla a dělalo pro mě hodně lidí.
Vždycky jsem měl spoustu motorek, lodí a letadel.
Jenom abych viděl, jak fungujou. Přijde mi to fascinující.
V roce 2008 jsem měl parádní život.
Vedl jsem úspěšnou firmu
a se ženou jsme spolu byli už 16 nebo 17 let.
Žil jsem si prostě skvěle.
To, co jsem tehdy viděl na obloze, ho obrátilo vzhůru nohama.
8. LEDNA 2008
STEVEOVO POZOROVÁNÍ
Byla to dlouhá, studená zima. Pěkně tuhá.
Toho dne se konečně trochu oteplilo.
Tak jsme si vyšli sem na kopec udělat táborák.
Já, Mike Odom a Lance Jones.
A zničehonic jsem na východě uviděl jasný světla,
co hrozně rychle mířily k nám.
Jasnější jsem ještě nikdy neviděl.
Byly prakticky oslepující.
Ohromilo mě, že jsem neslyšel vítr ani motor.
Jenom naprostý ticho.
Když proletěly kolem,
cítil jsem se tak klidně a příjemně jako nikdy předtím.
Bylo to skoro jako spirituální zážitek.
Jako bych s tím objektem byl nějak propojený.
To jsem do tý doby nikdy necítil. Bylo to neskutečný.
Ty světla pak za vteřinku zmizely.
Neodletěly pryč. Prostě se vypařily.
Uběhla jedna, dvě, tři vteřiny
a pak se objevily dvě stíhačky F-16, co se plnou rychlostí hnaly za nima.
Uvažoval jsem, jestli začala Válka světů, nebo co to má být.
Nasedl jsem do auta a vrátil se domů.
Žena se mě ptala: „Co se stalo?“ Viděla, jak jsem nesvůj.
Celý jsem jí to popsal a ona na to: „Hlavně o tom nikomu neříkej.
Jinak budeš vypadat jako blázen.“
Řekl jsem jí, že to je mi úplně fuk a že vím, co jsem viděl.
Další den jsem zavolal do místních novin Stephenville Empire-Tribune.
Do ET.
Ten den se toho zrovna moc nedělo.
Steve Allen nám zavolal, zrovna když v redakci byla Angelia Joiner.
Byl to místní pilot a tvrdil, že viděl něco divného na obloze.
Řekl mi něco jako: „Musím vám něco říct, ale nechci být za blázna.“
A pak mi pověděl něco, co mi připadalo vážně neuvěřitelné.
Angelia se s ním chvíli bavila a pak přišla za mnou.
„Tomu neuvěříš, ale…“
Bylo pozdní odpoledne a my byli připravení na další vydání.
Tak jsem jí řekla, ať to prověří a že to probereme další den.
Vyrostla jsem v Kalifornii.
Pak jsem se zasnoubila a manžel dělal v mlékárenství.
Jeho rodina je odsud, tak jsme se sem přestěhovali.
Byla to pro mě ohromná změna.
Zodpovídala jsem za veškerý obsah. Musela jsem dokázat, že na to mám.
Byla jsem nejmladší šéfredaktorka, jakou kdy najali.
Druhá žena na téhle pozici. A navíc mě pořád vnímali jako cizí.
Kvůli tomuhle všemu jsem si vůbec nevěřila.
Následujícího rána jsem popadla noviny a na titulní straně
jsem uviděla obří nápis „UFO“.
Vůbec jsem to nemohla rozdýchat. Bála jsem se, že jsem v redakci skončila.
„Steve Allen, Mike Odom a Lance Jones si v úterý vychutnávali západ slunce,
když najednou uviděli něco nevysvětlitelného.“
Majitelka novin Angelii řekla, ať to dá do večerního vydání
a změní celou titulní stranu.
Byla to moje šéfová a mohla si dělat, co chtěla.
Já ale vedla redakci
a říkala jsem si, že lidi budou zpochybňovat moji důvěryhodnost a úsudek.
„Plavidlo nebylo vidět a bylo naprosto tiché,
ale světla měla rozpětí dvou a půl kilometru na délku i šířku.
To mě taky dostalo! Nejen ten titulek, ale i to „plavidlo“.
Jako bychom automaticky předpokládali, že šlo o vesmírnou loď.
Když jsem přišla do práce, hrozně jsem zuřila!
Nakráčela jsem k šéfové do kanceláře a s brekem jsem křičela, co to provedla.
A ona mi řekla, že se na to dívám úplně špatně,
protože jsme vyprodali celý náklad.
Když jsem si ten článek četl, pěkně mi šrotovalo v hlavě.
Nemohl jsem uvěřit, že to viděli i další lidi!
Nevěděl jsem, jestli o tom mám někomu říct.
8. LEDNA 2008
LEE ROYOVO POZOROVÁNÍ
Moje žena měla zrovna narozeniny, tak jsme si chtěli půjčit film.
Skočil jsem si do auta pro kreditku.
A po cestě zpátky mě něco zaujalo.
Viděl jsem nějakou… bublinu nebo kouli.
Byla taková oranžová. Skoro jako by hořela.
Byla fakt velká.
Tak jsem se na ni soustředil
a v tu chvíli jsem si všiml…
že na ni kouká i můj syn. Řekl: „Koukej, tati.“
Byly tam tři zářivý světla.
Blikaly. Jako by pulzovaly.
Pak se rozdělily
a já najednou napočítal 11 nebo 12 světel.
A potom zničehonic
všechny najednou vystřelily pryč.
A zhruba tak za minutu nebo dvě
jsem uslyšel tryskáče.
Všechny letěly stejným směrem jako ty světla.
Myslím, že jsem viděl stejný tryskáče jako Steve Allen.
Když vyšly ty noviny,
zavolal mi Lee Roy Gaitan.
Tehdy jsem ho neznal,
ale on mi povyprávěl, co zažil. Časově to naprosto sedělo.
Tak jsem se ho zeptal, jestli by nám s tím nemohl píchnout.
A on na to: „Promiň, to nejde.“
Na moji pozici mě musí zvolit, stejně jako šerifa.
Co by si o mně lidi mysleli? Že jsem jeden z těch, co vídají světla?
To by mi zničilo pověst.
Říkal jsem mu, že ho chápu,
ale že by o tom měl promluvit i někdo důvěryhodný.
Řekl, že jsme oba viděli něco mimořádnýho
a že by o tom měl vědět celý svět.
Lee Roy Gaitan toho riskoval opravdu hodně.
Moc si ho vážím,
protože když jsem mu volala, trochu váhal.
Pak si ale uvědomil, že je to důležité, protože viděli něco neskutečného.
Pozoroval jsem divný světla, co letěly šílenou rychlostí.
Nic podobnýho jsem nikdy neviděl.
Myslím, že to byl první okresní funkcionář,
který díky ní promluvil do médií.
To té reportáži přidalo na důvěryhodnosti.
Když jsem se o tom dozvěděl, pomyslel jsem si,
že se tam stalo něco významného.
Tehdy jsem sice netušil co,
ale rozhodně to stálo za prošetření.
Vystudoval jsem chemii.
Byl jsem vedoucí technik v oboru polovodičů.
A posledních 16 let se zabývám fenoménem UFO.
Vždycky jsem se do téhle oblasti snažil vnést vědu.
MUFON je zkratka pro Vzájemnou síť UFO.
Je to organizace, která vyšetřuje pozorování UFO.
V roce 2008 jsem u nich pracoval jako vedoucí výzkumu.
Procházel jsem nová hlášení, která jsme dostali,
a najednou jsem uviděl přes 20 hlášení
z jedné oblasti: ze Stephenvillu a Dublinu.
Hned jsem věděl, že se tam něco stalo.
Tehdy jsem si říkal, že tam musíme co nejdřív zajet
a prošetřit to pozorování, dokud ho všichni mají čerstvě v paměti.
Kontaktoval nás MUFON. To bylo poprvý, co jsem o nich slyšel.
Chtěli tady zahájit vyšetřování.
Tak jsme jim řekli, že tu máme Rotary klub,
který klidně můžou použít.
Jsem předseda představenstva První národní banky v Dublinu.
Můj dědeček tu ve 30. letech dělal starostu.
A pak i můj táta.
Potom můj brácha.
Moje rodina tady v okrese Erath žije už dlouho.
Vyšetřovatelé z organizace MUFON
tento víkend plánují prošetřit stephenvillská pozorování.
K NEBI HLEĎ
Já to zařizoval a ten chlápek řekl,
že se na těchhle schůzkách nikdy neukáže víc než 35 lidí.
Tak jsme tam postavili 35 nebo 40 židlí
a pak se otevřely dveře.
Celá místnost se naplnila k prasknutí.
V dublinském Rotary klubu se o své zážitky chtěly podělit stovky lidí.
Viděl jsem obrovské modré světlo.
- Byly to velké, kulaté objekty. - Nešlo vidět skrz ani dovnitř.
Letělo to hrozně rychle a neslyšně.
Budova byla nacpaná k prasknutí. Lidi stáli i venku na chodníku.
Někteří z příchozích to viděli, otočili se a zase odešli.
Nechtěli se tam s ostatníma mačkat.
Místnost zaplnilo více než 500 lidí, kteří ta světla viděli.
Lidi z MUFONu byli trochu zaskočení,
protože tohle ještě nikdy nezažili.
Takováhle hromadná pozorování jsou extrémně vzácná.
Rozložili jsme všechny židle
a po krajích místnosti lidi stejně museli stát.
Vy, kdo jste ta světla viděli, zvedněte ruku.
Zdálo se, že něco viděli snad všichni.
Už máme skoro stovku lidí,
kteří ten jev pozorovali.
Sjeli se tam novináři z Houstonu, Dallasu i jiných států.
Byl to hotový mediální cirkus.
Další den nebo dva naše město zaplavila média z celé země.
Desítky lidí v jednom texaském městečku hovoří o nečekaných návštěvnících.
Věříte na neidentifikované objekty? Existují podle vás?
Došlo mi, že se celé město změnilo.
Od údajného pozorování UFO z 8. ledna
se na oblohu nad Stephenvillem nikdo nedívá stejně.
Stephenville v severním Texasu zachvátila UFO mánie.
Přijely k nám štáby z Japonska i Brazílie.
Japonci se ptali, proč se to pořád děje ve Stephenvillu.
Tak jsem jim řekl, že jsme přece světový mlíkárenský centrum.
A oni se toho chytili.
„Mlé… kárna.“
Není divu, že jsou to šedý, neduživý potvory. Chybí jim vitamin D.
Nemáš mléko?
Středoškolský vědecký klub navrhl tričko a vydělal na něm 4 000 dolarů.
Nemůžu tomu uvěřit.
Klobouky z alobalu proti myšlenkovým sondám. Paráda.
Lidi si to vážně užívali.
Takhle jsme se tady nikdy nebavili, takže to asi jen tak neskončí.
Jednoho dne jsme s manželem šli na večeři a restaurace byla narvaná.
Najednou zapnuli televize a ve zprávách vysílali reportáž o nás.
Poletovaly kolem a blikaly.
Podivné jevy na noční obloze nad Texasem vyvolávají otázky o jejich původu.
Když to začalo, restaurace ztichla. Všichni byli jako u vytržení.
Angelia Joiner z deníku Empire-Tribune s několika svědky mluvila.
Všichni ti, kteří mi volali a psali mi, popisovali podobné věci.
Jejich výpovědi jsou podle mě konzistentní.
Angelia k té reportáži přistupovala naprosto vážně.
Už od samého počátku.
Když jsem ten článek vydala, byla jsem trochu vyděšená.
Říkala jsem si: „Bože, ničím větším jsem se nikdy nezabývala!“
Bylo super, že mi lidi volali s tím,
že je naše město na titulní stránce.
Prostě paráda.
Někteří lidi se ale rádi posmívají ostatním.
Rádi jim sráží hřebínek.
Pár rádiových stanic z Fort Worthu
si sem z nás přijelo střílet.
Vzali mi ženu, připravili mě o práci, ale svoje auto nedám!
Ukázali se tu, jenom aby se místní pokusili znemožnit.
Já tomu uvěřím, až se tu některá z těch zelenejch potvor ukáže.
Když lidi ty světla začali vídat,
se ženou jsme je pozorovali taky, ale nechali jsme si to pro sebe.
POZOROVÁNÍ PATA A LISY
Začínalo se stmívat. Stalo se to zhruba v tuhle hodinu.
Můj kámoš Kent mi vyprávěl,
co viděl pár dní předtím.
Podíval jsem se oblohu a říkám si, že tohle není normální.
Viděl obrovský…
Říkal tomu trojúhelníkový chips!
Připomínalo to trojúhelník. Nebo chips, jak jsem tehdy říkal.
Potom vstal, protáhl se
a najednou povídá: „Jsou zpátky.“
A já se ho ptám: „Kdo?“
A on jenom ukázal na nebe.
Viděl jsem velikou trojúhelníkovou loď.
Úžasný bylo, že nevydávala žádný zvuk.
Byla naprosto tichá.
Vůbec mi nedocházelo, na co se dívám, protože to bylo ohromné.
Hleděla jsem na to a nechápala jsem,
co to má být.
A pak to najednou zmizelo.
Jako by se to vypařilo.
Neměla jsem strach,
ale skoro jsem pochybovala,
že jsem vážně něco viděla.
A další den jsme se shodli,
že o tom nikomu neřekneme.
Když se tak s přáteli bavíte o tom, že jste viděli vesmírnou loď
nebo nějaký světla, komu o tom máte říct?
A když o tom promluvíte, jak se na vás pak lidi budou dívat?
To, čemu nerozumíme, se nějak snažíme vysvětlit,
ale naše kultura je zároveň otevřená věcem,
které nechápeme.
Na rozdíl od Američanů se nespoléháme jenom na fakta.
Že je něco nevysvětlitelné, automaticky neznamená, že se to nestalo.
V roce 2008 jsem viděla světla na nebi.
Úžasné ale bylo, že když jsem je uviděla,
došlo mi, že vypadají stejně jako ty, co jsem viděla v pubertě.
NORMINO PRVNÍ POZOROVÁNÍ
Původně jsme z Mexika.
Přes vánoční prázdniny jsme se chystali
s rodinou zajet do mexického Michoacánu.
Moje máma byla předchozího večera na farmě
a říkala, že když krmila telata,
na obloze se objevily světla, co připomínaly bubliny.
„Mohli by to být zlí duchové?“
My Mexičani jsme totiž vážně pověrčiví.
Když je viděla, hodně ji to vyděsilo.
Měla strach.
Další den jsme jeli do Mexika.
Už jsme seděli sbalení v autě a vyjížděli jsme,
když se ty světla zase objevily.
A máma povídá: „To jsou ty světla, co jsem včera viděla.“
Já i moji sourozenci jsme je viděli taky.
Nevěděli jsme, co jsou zač.
Vím jenom to, že jsem to samé, co v roce 1989,
pozorovala i v roce 2008.
NORMINO DRUHÉ POZOROVÁNÍ
S manželem jsme se touhle dobou večer vraceli z Fort Worthu
a tady v okolí jsme viděli světla.
Vypadalo to, jako by se přelívaly z místa na místo.
Na vrtulník nebo letadlo se pohybovaly moc rychle.
Koukali jsme na oblohu, já z okýnka vytáhla foťák
a snažila se je nějak vyfotit,
ale foťák to vůbec nestíhal.
Pak ty světla zmizely.
Věřím, že se k nám vracejí z nějakého důvodu,
ale nemám tušení proč.
Dnes budeme probírat Dona Quijota.
Kdo z vás ho zná?
Práci se žáky zbožňuju. Vždycky jim říkám, že mají vlastní hlavu.
Musíte prozkoumat všechny úhly pohledu.
Neříkám, aby se stavěli proti rodičům nebo nějaké doktríně,
ale aby se o všem informovali.
Chtěli jsme zjistit, co jsme to vlastně viděli.
Čím víc jsme se tím zabývali, tím víc otázek jsem měl.
Netroufal jsem si zavolat na místní námořní leteckou základnu,
ale Angelia to udělala.
Zavolala tam a mluvila s majorem Carlem Lewisem.
NÁMOŘNÍ LETECKÁ ZÁKLADNA
Zavolala jsem tam s tím,
jestli tu lítaly nějaké stíhačky F-16.
A on mi řekl, že sem žádné nevyslali.
Letectvo prý v době pozorování nemělo v dané oblasti žádná letadla.
Angelia mi řekla, co jí tvrdil.
Prý se snažil vymyslet, co všechno jsme tehdy mohli vidět.
Pokoušel se to vysvětlit třeba odrazem z dopravního letadla.
Na to jsem jí řekl, že to byl možná tak odraz mýho zadku.
Steve Allen mi dělal starosti. Šlo vidět, jak je z toho přepadlý.
Jeho žena mi řekla, že pořád brouzdá po internetu.
Že prochází fotky
a snaží se najít něco, co by vypadalo podobně.
Manželce jsem řekl, že s kámošema sedneme do letadla
a vyrazíme to hledat, což se jí samozřejmě nelíbilo,
ale bylo to jako zakazovat něco dítěti. Stejně jsme si dělali, co jsme chtěli.
Chtěli jsme zjistit, odkud se ty světla berou,
když se objevujou jenom tak.
Prohledali jsme všechno možný. Pročesali jsme celý okolí.
A třetí noc…
jsem se ostatních přes rádio zeptal,
jestli taky mají pocit, že hledáme jehlu v kupce sena.
Steve si procházel něčím,
co jsem pozoroval i u jiných lidí, kteří viděli UFO.
Cítí se jako strůjci vlastního osudu
a pak se najednou setkají
s něčím naprosto nevysvětlitelným,
co otřese samotným jejich chápáním okolního světa.
Ricky Sorrells byl zrovna na lovu,
když se k němu sneslo UFO a vznášelo se mu přímo nad hlavou.
Takhle jsem se podíval a tamhle bylo.
Rickyho výpověď je hodně zajímavá.
Viděl totiž UFO
skoro dva týdny před incidentem ve Stephenvillu.
RICKYHO POZOROVÁNÍ
S Rickym jsem se potkal osobně a on mi to celé povyprávěl.
Vyrazil lovit vysokou.
A pak se zničehonic setmělo.
Jako by se nad ním zatáhla obloha.
Když zvedl hlavu, uviděl nějaký objekt.
Nedokázal ale rozeznat jeho velikost ani tvar,
protože byl tak obrovský, že zakrýval celé nebe.
Zvedl pušku a podíval se skrz hledí,
aby si to lépe prohlédl.
Podle něj ten objekt na povrchu neměl žádné šrouby ani nýty.
Byl prý naprosto hladký.
Potom na něj chtěl vystřelit,
ale nakonec si řekl, že to by asi neměl.
Sorrels nechtěl rozpoutat vesmírnou válku.
Odletělo to tak rychle, že kdybych mrknul, myslel bych, že to zmizelo.
Nejvíc ho na tom zaujalo,
že ho vzhledem k velikosti toho objektu
měla odnést nějaká tlaková vlna.
On ale říkal, že nic neslyšel a necítil ani poryv větru.
Ten objekt z nějakého důvodu vůbec neovlivňoval atmosféru.
Jednou ráno ke mně Ricky přišel
a byl celý ubrečený.
Zeptal jsem se, co se stalo, a on říká, že ho doma někdo obtěžuje.
Tak se ptám kdo. A on na to, že neví,
ale prý mu tvrdili, že jsou od vlády.
Na sto procent ho chtěli zastrašit.
Našel třeba kulku, která se fasuje jenom u armády.
Měl za to, že mu ji tam nechali,
protože nechtěli, aby o tom mluvil.
Ani jsem se nenadála a měla jsem ho na telefonu.
Říkal, že se něco děje a že ho někdo obtěžuje.
Nad domem mu prý létali vrtulníky
a někdo mu uháněl dobytek k smrti.
Mě kontaktoval proto, aby mě před nimi varoval.
Když připustíme, že Rickymu nepřeskočilo…
Co si o tom myslíte, Angelio?
No, podle mě si na Rickyho takhle zasedli proto,
že zažil pozorování za denního světla.
Viděl díky tomu mnohem víc detailů.
Kvůli tomu po něm nejspíš takhle jdou.
A najednou…
o tom Ricky začal mluvit úplně všude. Myslím, že viděl mnohem víc
než my ostatní.
Ricky prý viděl i něco uvnitř toho objektu.
Říkal, že to vypadalo skoro jako kudlanka.
Podle mě za ním někdo přišel
a nabídl mu peníze, aby ho umlčeli.
Chtěli to ututlat.
Jednou odpoledne mi zavolal nějaký plukovník.
Mluvili jsme asi hodinu a 45 minut.
Říkal, že dlouho probírali, co se mnou,
protože jsem dost na očích
a bylo by podezřelý, kdybych jenom tak zmizel.
Letí proti větru. Ten fouká rychlostí 120 uzlů ze západu.
Mrkej na to, kámo!
Díval jsem se na ten záznam pořád dokola.
Byl jsem jako posedlý.
Neměl jsem tušení,
jak s těmihle informacemi nakládá velení.
V roce 2017 mě převeleli k námořní rozvědce,
kde jsem měl dělat analytika.
A krátce po tom, co jsem tam dorazil,
jsem s těmi jevy
začal mít… další zkušenosti.
Po nocích jsem u sebe v pokoji začal vídat podivné entity.
Několikrát do týdne jsem se vzbudil
a cítil jsem, jak kloužu po posteli.
Věděl jsem, že mě unáší.
Probudil jsem se s pocitem,
že mě někdo drží za paži.
Chtěl jsem si promnout oči, abych zahnal spánek,
ale pak jsem zjistil, že se nemůžu hýbat.
Viděl jsem jenom temný obrys nějaké postavy…
Měla trup, dvě ruce a hlavu a stála nade mnou.
Když jsem u námořnictva viděl tu nahrávku, věděl jsem, že tu nejsme sami.
Že existuje i něco jiného než lidi.
Jakmile za mnou začali chodit,
věděl jsem, že se mi to jenom nezdá.
Naštěstí jsem věděl, že nepřicházím o rozum.
Chápete? Věděl jsem, o co jde.
Jo! Mám ho!
Máme celou řadu radarových důkazů.
Máme dost nahrávek na to,
že kdyby se je rozhodli vypustit do světa,
nemuseli by nikomu ani nic vysvětlovat. Stačilo by říct, že netuší, co to má být,
a všem by bylo jasné,
že jsou tyhle jevy skutečné.
Na první pohled.
Americká armáda tvrdí,
že nad Stephenvillem počátkem měsíce
přelétaly stíhačky, ne UFO.
Armáda obrátila a tvrdí,
že se přece jenom jednalo o vojenské cvičení.
Nad Brownwoodem proletělo deset stíhacích letounů F-16.
Armádní mluvčí z vydání chybných informací viní interní komunikační šum.
K dalším pozorováním už nedošlo.
A vláda nám očividně nehodlala vysvětlit,
co to mohlo být.
Když nemáme žádné další informace, musíme skočit na další téma.
Angelia to nesla opravdu těžce. Nedokázala to nechat být.
Nemohla jsem ty svědky jen tak opustit,
když je stejně jako mě začali tolik propírat v médiích.
Navíc byli traumatizování z toho, co viděli.
Zadala jsem jí jiné téma,
ale něco mi říkalo, že na něm nedělala.
Když odešla, na jejím počítači jsem našla pár mailů,
ve kterých psala, že na ni redakce a zejména já
na popud vlády tlačíme, aby se tím přestala zabývat.
To mě dost naštvalo, protože to nebyla pravda.
S Angeliou to bylo zvláštní.
Jednou přišla do práce a její počítač byl pryč.
Hned se ptala, kde jsou její věci, a oni jí řekli, že u nich už nepracuje.
Ano, vyhodili jsme ji. Chtěla se zabývat vlastními věcmi.
Byla jsem ráda, že už to nemusím řešit.
Neidentifikované létající objekty
v moderní době pozorujeme už 75 let.
A přesto o nich nevíme o nic víc než před těmi 75 lety.
To mi z vědeckého hlediska přijde znepokojivé,
protože pořád nemáme žádné hmatatelné důkazy.
Právě proto je ten jev tak záhadný.
Všichni chceme vidět důkazy.
2. ÚNORA 2008 DRUHÉ LEE ROYOVO POZOROVÁNÍ
Byly tři hodiny ráno.
Zrovna jsem byl ve druhý práci ve Stephenvillu.
Někdo spustil alarm v jednom obchodě.
Hned jsem zavolal šerifovi,
že jsem poblíž a zajedu tam.
Když jsem vylezl z auta a vzhlídl,
na nebi jsem uviděl zářivou pulzující kouli.
Popadl jsem palubní kameru
a pokusil se ten objekt natočit.
To video jsem si pak vzal domů, kde jsem si ho přehrál na videu.
Měl jsem to přímo na kameře, ale zdálo se, že tu nahrávku něco ruší.
Nechápal jsem, proč to zrovna musí blbnout.
Nikdy dřív jsem tenhle problém neměl.
Pak jsem tu kameru používal ještě rok a půl,
než jsem si koupil digitální, a nikdy nijak neblbla.
Ať už to bylo cokoliv,
někdo nechtěl, abych si to dobře natočil.
Chtěl jsem najít něco, co by pozorování Lee Roye, Stevea
a všech ostatních svědků ze Stephenvillu z 8. ledna 2008 potvrdilo.
Měl jsem svědecké výpovědi a věděl jsem, kdy a kde k tomu došlo
a kterým směrem se dívali.
Na té akci MUFONu jsem potkal Glena Schulze z Colorada,
bývalého armádního experta na radary.
Data z takzvaného primárního radaru zachytí cokoliv, co proletí po obloze.
Chtěl jsem získat radarová data, která by výpovědi svědků potvrdila.
Federální letecká správa je nevydá, protože tvrdí, že k ničemu nedošlo.
Aby je zveřejnili, musíte podat žádost
podle zákona o přístupu k informacím.
Poslal jsem žádost na každé policejní oddělení
a každou vojenskou základnu.
Největší úspěch jsem měl s tou na Federální leteckou správu,
díky které jsem získal radarová data
z pěti různých antén napříč Texasem.
S Glenem Schulzem jsme je pak čtyři měsíce analyzovali.
Než jsem začal hledat cokoliv záhadného, našel jsem si ty stíhačky F-16.
…dvě stíhačky F-16, co se hnaly za nima.
Všechny letěly stejným směrem jako ty světla.
Tyhle dvě letěly do Comanche, Dublinu a Stephenvillu.
Když jsem určil jejich pozici,
začal jsem hledat objekty bez transpondérů.
Snažil jsem se najít všechno, co na obloze nemělo co pohledávat.
Našel jsem si, kde se nacházel Steve, a hledal jakékoliv neznámé,
které by odpovídaly jeho popisu.
Nakonec jsem opravdu našel data,
která potvrzují, co mi Steve Allen a Lee Roy Gaitan řekli.
Tak jsme si sem vyšli udělat táborák.
A zničehonic jsem uviděl jasný světla,
co hrozně rychle mířily k nám.
Steve se nacházel tady.
Na dvou radarových záznamech se objevil objekt bez transpondéru.
Tu loď jsme poprvý uviděli pár minut po šestý.
Čas i zeměpisná poloha
se shodovaly.
Nad Stephenvillem to zablýsklo a zmizelo.
Bylo to mimo vojenský operační prostor,
takže kdyby se jednalo o armádní letoun, měl by mít transpondér.
A co se týče Lee Royova pozorování, našel jsem asi pět radarových záznamů,
které ukazují, že na jih od jeho domu něco proletělo.
Vyšel jsem ven
a všiml si něčeho na obloze jihozápadně odsud.
Zničehonic to raketovou rychlostí vystřelilo pryč.
Podle mě to mělo namířeno na severovýchod.
O deset vteřin později jsem našel další záznam.
Něco neskutečnou rychlostí letělo na severovýchod.
Často se nestává, že byste dohledali radarová data,
která po zeměpisné a časové stránce
potvrzují výpovědi svědků.
Máme černé na bílém, že tam něco letělo.
A že se to pohybovalo rychlostí,
kterou tady na Zemi nic vyvinout nedokáže.
Ty výpovědi odpovídají datům z radaru.
Není nejmenších pochyb o tom, že tam něco proletělo
a že ten objekt neměl žádný transpondér.
Na každý pád to bylo skutečné. Ať už to bylo cokoliv.
Dejte si mléko na posilněnou.
Dobře!
Díky pozornosti z pozorování UFO
Stephenville jistě přivítá mnoho nových návštěvníků.
Milk Duds!
Mléko je přírodní…
Policie dostává stovky hlášení o létajících talířích…
Pokud se zajímáte o UFO, měli byste se skočit projít,
jestli si na to troufáte.
Je to skutečné? Já nevím. Teda…
Podle mě jsou neidentifikované objekty stejně skutečné
jako třeba světla v téhle místnosti
nebo ty vaše kamery, co tu máte.
Myslím…
Myslím, že jsou skutečné, ale záleží na vaší definici reality.
O to jde.
Vidíme, že ministerstvo obrany, a dokonce i NASA najímá fyziky,
kteří se těmihle neidentifikovanými objekty mají zabývat.
Tenhle obor ale pravdu neodhalí.
Spadá to spíš do pole působnosti humanitních věd.
Psychologie… filozofie
a religionistiky.
Pravdy se dobereme touhle cestou.
Neodhalí ji žádný fyzik.
Ti vám tak maximálně popíšou, jak se chová hmota,
ale humanitní vědy vám prozradí proč.
Není to záležitost pro ministerstvo obrany…
ale pro lidstvo jako celek.
Proto jsem o tom nedokázal mlčet.
Mám osm dětí.
Všechny je učíme doma a s výsledky jsme vážně spokojení.
Tak jo, pojď sem!
Čím začneme?
Každý den začínáme Biblí.
Přesně tak, máš pravdu.
Ze Starého zákona.
Přesně. A teď poslouchejte.
„Hle, spatřil jsem, jak se od severu žene větrná bouře:
obrovitý mrak šlehající blesky, obklopený jasnou září
a zprostřed toho žáru jakoby třpyt
žhnoucího vzácného kovu.“
Co asi Ezechiel viděl?
A nemyslím tím interpretaci, tu chápu.
Zajímalo by mě, co viděl.
„A hle, při každé bytosti…
stálo na zemi jedno kolo.
Loukotě mělo ohromné a každé z nich…“
Co by to mohlo znamenat?
„…bylo kolem dokola plné očí.“
Očí nebo světel.
Světel nebo…
- Čehokoliv. - Klidně třeba oken, že jo?
Díky tomu, že do čtení Bible zapojuju neidentifikované objekty,
je ten text pro moje děti mnohem stravitelnější.
Pak to nejsou jen příběhy.
Tohle se někomu povedlo natočit ve Švýcarsku.
Je to UFO. Co vám to připomíná?
- Kolo uprostřed kola. - Je to dva dny staré.
Křesťani tomuhle vůbec nechtějí věřit,
protože by to změnilo celé jejich vnímání světa.
Je teda Bible jenom pro nás?
Nebo je i pro ně?
To je další velká otázka.
Jak život na jiných planetách zapojit do naší víry?
Kdyby se mě někdo zeptal,
jestli Bůh stvořil i další…
bytosti, řekl bych, že jo.
Když nám to Kent vyprávěl,
byl jsem za toho typickýho blbečka, co si z něj utahoval,
že viděl létající chips.
Jakmile jsme to ale uviděli taky,
všechny nás to změnilo v tom smyslu,
že se na to teďka snažíme koukat z obou stran.
Když mi teď někdo vypráví o tom, co viděl,
hned to nezavrhuju.
Pomyslím si, že ten člověk určitě něco viděl.
Proč by mi to jinak říkal?
Dnešní psychologové by vám samozřejmě tvrdili,
že když zažíváte tyhle věci
a po nocích míváte halucinace,
trpíte schizofrenií.
Nebo že máte nějakou jinou závažnou duševní poruchu.
To by se podle mě dít nemělo.
Není to správné.
Když jsem se rozhodl o tom promluvit a opustit námořnictvo,
zbývaly mi jenom čtyři roky do důchodu.
Což by znamenalo penzi
a zdravotní pojištění do konce života.
A já se toho vzdal.
Zřekl jsem se toho,
protože tu nejde jenom o mně. Chápete?
Nejde tu jenom o mně, ale o nás všechny.
Úplně o všechny.
Don Quijote je můj oblíbený román. Hlavního hrdinu vyobrazuje jako šílence.
Všechno, co vidí, vnímá jinak.
Když uvidí větrné mlýny,
v jeho hlavě to nejsou mlýny,
ale obři.
Víme, že nám nepřeskočilo a že na tom něco je,
protože ta světla na obloze vidělo až moc lidí.
Takže nejsme žádní Donové Quijotové. Jde tu o něco víc.
Můžete namítnout, že to byl nějaký tajný armádní projekt.
Naše technologie ale jen tak zničehonic
neposkočí o sto let dopředu.
Zdokonaluje se postupně.
Mám za to, že ať už lidé viděli cokoliv, ovládaly to nějaké inteligentní bytosti.
A podle mě to nevyrobila americká ani jakákoliv jiná vláda.
O devět měsíců později jsem vezla dceru na gymnastiku do Dublinu,
když jsem zahlédla nějaká světla.
Zastavila jsem u krajnice a naklonila se k přednímu sklu.
Ta světla jakoby blikala a různě se rozostřovala.
Potom se všechna spojila do jednoho a najednou zmizela.
Dost to mnou otřáslo, protože jsem viděla to,
o čem mluvili všichni ostatní.
Připadalo mi to jako strašná ironie osudu.
Tolik jsem proti tomu článku protestovala,
abych se o pár měsíců později dozvěděla, že to byla pravda.
Nemůžu uvěřit, kolik skvělých lidí jsem potkala.
To je na ufologii to nejlepší.
Strašně si to užívám
a doufám, že tu s vámi budu co nejdéle. Děkuju vám.
ANGELIA JOINER ZEMŘELA V ROCE 2021.
Kdybych mohla, pochválila bych Angeliu za odvahu.
Chápala, jak důležitá celá ta záležitost ve skutečnosti byla.
Rozhodně bych si přála, abychom se rozešly v lepším.
Toho lituju ze všeho nejvíc.
Naše podnikání utrpělo,
protože jsem se hnal za tím objektem, co jsme viděli.
Taky to dost poznamenalo moji ženu i náš vztah.
Po 17 letech manželství
jsme se nakonec rozvedli.
Odskákal si to náš vztah, firma i já.
To pozorování ale pořád beru jako požehnání.
Nikdy na něj nezapomenu.
Dodneška se snažím přijít na to, co se tehdy stalo,
a jednou to zjistím.
Je to takové veřejné tajemství.
Nic z toho, o čem jsme mluvili, není nic nového.
Jde jenom o to, jestli tomu uvěříte, nebo ne.
FEDERÁLNÍ LETECKÁ SPRÁVA PO TOMTO INCIDENTU
PŘESTALA VEŘEJNOSTI POSKYTOVAT DATA Z RADARŮ.
RICKY SORRELLS SE NA NAŠEM FILMU ODMÍTL PODÍLET.
SVĚTLA NAD STEPHENVILLEM DODNES NIKDO NEDOKÁZAL VYSVĚTLIT.
Osvěžte se vychlazenou sklenicí našeho mléka!
Dejte si mléko na posilněnou.
Milk Duds!
Dejte si mléko na posilněnou.
Dobře!
Mléko je přírodní…
Tak se nám to líbí. Nejde nechat doma.
Je sobota a Kravička Elsie je v kuchyni.
Ta sušenka by chutnala ještě lépe se sklenicí našeho mléka.
Chutná…
…čerstvé, takže je nejlepší!
- Nejlepší! - Zkuste naše výrobky, protože jsou…
…s naším mlékem chutná všechno lépe.
Milk Duds!
Mléko je přírodní…
Překlad titulků: Eliška K. Vítová