2020 márciusában költöztünk ide.
Amikor először láttam valami furcsát az égen,
nem tudtam, beszéljek-e róla bárkinek.
Három-négy alkalommal is megismétlődött,
mielőtt elmeséltem valakinek Dublinban.
Azt mondták rá, hogy ez a hely erről híres.
- Tudjátok, ki volt Ezékiel? - Egy próféta?
Így van. Próféta volt.
Aki nagyon régen élt.
Belbiztonsági tanácsadóként
rengeteg fenyegetéselemzést végzek a kormánynak.
Pontosan tudom, hogy a kormány sok mindenről hazudik.
Olyat is letagadtak, amit a saját szememmel láttam.
Amit itt tapasztalok, hasonló ahhoz, mint amit a légierőnél láttak a srácok.
Hűha! Megvan!
A mozgása igazán szembetűnő,
ez a gyors mozgás, ahogy itt is látjuk.
Jesszus!
Hátborzongató, igaz?
Ez valami túlvilági dolog. Nem lehet máshogy megfogalmazni.
„És ímé a csillag, a melyet napkeleten láttak, előttük megy vala…”
A legtöbb ember azért nem hisz benne,
mert még soha nem látta,
és nem tudja összeegyeztetni az elképzelésével,
hogy mi a szerepünk az univerzumban.
…vezette őket, tudta az utat. Igaz?
Ez azt jelenti, hogy ez egy…
Ufó volt!
Egy ufó.
Hiszek benne, hogy más bolygón is van élet.
De itt nem más bolygóról származó emberekről van szó.
Erre mondják, hogy angyalok.
Szerintem hírnökök.
Tudni akarom, miért jönnek ide.
Az idők kezdete óta látnak az emberek
megmagyarázhatatlan dolgokat az égen.
Vajon egyedül vagyunk?
Az adatokban kell, hogy legyen valami érdekfeszítő…
Nem titkolunk semmit.
Vannak bolygóközi űrhajók.
Egy űrlény volt nagy szemekkel.
Valami mélységesen fontos dolog történik itt,
ami hiteles és valóságos.
UFO-ÉSZLELÉSEK
HÍRNÖKÖK
Mennyi titkos a munkájából?
Az egész. Minden, amit csináltam, titkos volt.
Az egész.
Matthew Roberts vagyok.
Tizenhat évig voltam hírszerzési technikus
az Amerikai Egyesült Államok Haditengerészetnél.
A USS Theodore Roosevelten állomásoztam az észlelés idején.
Akkor láttam először az úgynevezett Gimbal felvételt.
2015. JANUÁR
- Ha van valami… - Nézd azt a valamit! Forog!
Nem tudom leírni az alakját.
Leginkább egy koronghoz tudnám hasonlítani.
Egyenesen repült,
aztán oldalirányba dőlt.
Néztem a felvételt,
és nem láttam semmilyen repülésirányító felületet,
amit elvárna az ember. Nem volt szárny, farok vagy stabilizátor.
Semmi ilyesmi.
Nem tudtam értelmezni,
hogy tudott akkor repülni.
Egyszerűen
ledöbbentem, mindenféle kavargott bennem.
És akkor még nem értettem.
Tudtam, hogy nem a mi gépünk.
És nem is más országé.
Úgyhogy kizárásos alapon csak egy dologra tudok gondolni.
Mi lenne az?
Hogy nem emberi technológia.
Nem emberi hírszerzési technológia.
Mivel a munkám titkos volt,
és hozzáfértem a titkosított anyagokhoz,
pontosan tudtam,
hogy nem egyszeri eset volt a haditengerészetnél.
Gyakran előfordult ilyesmi.
Folyamatosan.
Folyamatosan van ilyen.
2008. januárjában több mint 300 ember jelentette,
hogy titokzatos fényeket látott Közép-Texas felett.
A kutatók szerint ez az elmúlt 30 év legjelentősebb civil észlelése.
ERATH MEGYE, TEXAS
A Stephenville feletti égbolt már nem ugyanaz, mióta egy ufó…
Hűtsd le magad egy pohár hideg Borden tejjel!
…a tej mindenhez jó választás.
A tej természetes
A texasi Stephenville a tej fővárosa.
Jó sok tejet termelnek.
Van valami felettébb furcsa ezen a helyen.
Gyakran kémlelem az eget,
és elgondolkodom: Mi minden van ott? Miről nem tudunk?
Itt nőttem fel a környéken.
Egy ilyen kisvárosban nem sok minden történik.
Persze balhé azért akad.
Aznap este elmentünk kempingezni meg horgászni a folyóra.
Semmi különöset nem csináltunk, jól éreztük magunkat.
PILÓTA ÉS ÜZLETEMBER
Amióta csak az eszemet tudom,
rajongok mindenféle járműért.
Annyira, hogy indítottam egy fuvarozó céget.
Jól kinőtte magát, sokan dolgoztak nálam.
Mindig volt motorom, hajóm meg repülőgépem.
Érdekelt a műszaki része. Lenyűgözőnek találtam.
2008 volt. Csodás életem volt,
sikeres céget vezettem.
Már vagy 16-17 éve házas voltam akkoriban.
Kivételes helyzetben voltam.
De amit aznap éjjel láttam az égen, mindent megváltoztatott.
2008. JANUÁR 8.
STEVE ÉSZLELÉSÉNEK HELYSZÍNE
Hosszú, hideg tél volt.
Aznap volt először kellemesebb idő,
úgyhogy kijöttünk a hegytetőre, hogy tábortüzet rakjunk.
Mike Odom és Lance Jones volt ott velem.
Hirtelen észrevettem pár nagyon erős, vakító fényt keletre,
amik nagy sebességgel felénk tartottak.
Életemben nem láttam még ilyen erős fényt.
Szinte vakító volt.
Nagyon meglepett, hogy nem volt szélzaj vagy motorzaj.
Csend volt.
Amikor elhaladt mellettünk,
olyan megnyugvás töltött el, amilyet még életemben nem tapasztaltam.
Szinte vallásos élmény volt.
Mintha eggyé váltam volna azzal a valamivel.
Sem előtte, sem azóta nem éreztem ilyet. Hihetetlen volt.
Aztán egy pillanat alatt eltűnt.
Nem elhúzott vagy hasonló, hanem egyszerűen eltűnt.
Aztán eltelt egy másodperc, kettő, három,
és két F-16-os üldözőbe vette.
Maximális sebességgel repültek.
Arra gondoltam:
„Ez most a Világok harca, vagy mi?”
Beültem a kocsiba és hazamentem.
A feleségem rögtön megkérdezte, mi történt, mert zaklatott voltam.
Elmeséltem neki a dolgot,
mire ő: „Erről senkinek se beszélj!
Őrültnek fognak nézni.”
Azt feleltem: „Nem érdekel, mit gondolnak. Tudom, mit láttam.”
Másnap felhívtam a Stephenville Empire-Tribune újságot.
ET.
Semmi izgalmas hír nem volt aznap, amikor bejött az ufós sztori.
Angelia Joiner a szerkesztőségben ült, amikor Steve Allen telefonált.
Helyi pilóta volt, és azt mondta, valami furcsát látott az égen.
Ilyesmit mondott: „Valamit el kell mesélnem,
de nem akarom, hogy eszelősnek nézzen.”
Aztán elmesélte ezt a hihetetlen történetet.
RIPORTER
Angelia beszélt vele, majd bejött az irodámba.
FŐSZERKESZTŐ
El volt képedve.
Késő délután volt, már összeállítottuk a cikkeket.
Mondtam, hogy nézzen utána, aztán majd holnap megbeszéljük.
Kaliforniában nőttem fel.
A vőlegényem a tejiparban dolgozott. A családja ideköltözött,
Összeházasodtunk, és mi is itt telepedtünk le.
Megdöbbentő változás volt.
Főszerkesztőként én feleltem a teljes tartalomért.
Volt mit bizonyítanom. Én voltam a legfiatalabb,
akit valaha felvettek ide erre a pozícióra.
Én voltam a második nő.
És még kívülállónak számítottam.
Nem csoda, hogy bizonytalanság gyötört.
UFÓK, OPERATŐRÖK ÉS EGY SZKEPTIKUS SZERKESZTŐ
Másnap reggel kezembe vettem az újságot…
UFÓT LÁTHATTAK
…és a címlapon hatalmas betűkkel ott volt, hogy ufó.
Összerándult a gyomrom a döbbenettől.
Gondoltam: „Ez a karrierem vége.”
„Steve Allen, Mike Odom és Lance Jones
a texasi naplementét csodálták kedd este,
amikor olyat láttak, amire nincs magyarázat.”
A laptulajdonos megkérte Angeliát, hogy még este írja meg,
úgyhogy átvariálta a címlapot.
Ő volt a főnök, azt tehetett, amit akart.
De én főszerkesztőként attól féltem,
hogy megkérdőjelezik a hitelességemet és az ítélőképességemet.
„A hajót nem lehetett látni, és nem volt hangja,
de a fényei két és fél kilométerre világítottak.”
Nagyon kiborultam.
A címlapot kivéve hajóként emlegették.
Mintha nem is lehetne más,
csak űrhajó.
Őrült módjára rontottam be a szerkesztősége.
Üvöltve mentem be a főnök irodájába,
és azt kérdeztem: „Mit tettél?”
Mire ő: „Tévedsz.
Tévedsz ezzel kapcsolatban.
Minden példányt eladtunk a megyében.”
Amikor beleolvastam a cikkbe, rögtön elkezdtek cikázni a gondolataim.
RENDŐR
Arra gondoltam, hogy más is látta, amit én.
„Elmondjam valakinek? Mit tegyek?”
2008. JANUÁR 8.
LEE ROY ÉSZLELÉSE
A feleségem szülinapja volt.
Ki akartunk kölcsönözni egy filmet.
Kimentem a járőrkocsihoz a hitelkártyámért.
Ahogy sétáltam vissza,
felfigyeltem valamire.
Láttam valamit, ami buborékra vagy gömbre hasonlított.
Vöröses, narancssárgás színe volt, mint a tűznek.
Hatalmas volt.
Csak ezt a valamit néztem.
És ekkor vettem észre,
hogy ott van a kisfiam. „Nézd, apa!”
Nagyon erős fények voltak,
villogtak, pulzáltak. Valahogy így.
És szétszóródtak.
Tizenegy vagy 12 fényt tudtam megszámolni.
És egyszer csak
hihetetlen sebességgel elhúztak.
Körülbelül egy vagy két perc múlva
vadászgépeket hallottam.
Ugyanabban az irányban és útvonalon repültek, mint a fények.
Gondolom, Steve Allen is ezeket a vadászgépeket látta.
Miután megjelent az újság,
Lee Roy Gaitan felhívott.
Akkor még nem ismertem őt,
de elmesélte a történetét,
ami időben megegyezett az enyémmel.
Megkérdeztem, tudna-e segíteni az ügyben.
Azt mondta: „Sajnálom, de nem.”
A társaim és a seriff azért szavaztak meg, hogy megvédjem őket.
Mit fognak gondolni, ha kiderül, én is láttam a fényeket.
Nekem annyi.
Azt mondtam: „Megértem, de az a helyzet,
hogy kell valaki, aki hitelessé teszi az egészet.”
Azt mondta: „Mindketten láttunk valamit,
amiről a világnak tudnia kell.”
Egy olyan embernek, mint Lee Roy Gaitan sok veszítenivalója van.
Nagyon tisztelem,
mert amikor felhívtam, kicsit habozott.
Aztán azt mondta: „Ez fontos.
Amit láttunk, az valami egészen más.”
Furcsa fényeket láttam, amik óriási sebességgel haladtak,
életemben nem láttam még ilyet.
REJTÉLYES ÉSZLELÉSEK
Ő volt az első megyei tisztviselő,
akinek jegyzőkönyvbe vették a beszámolóját,
és ettől az egész történet hiteles lett.
ILYESMIT MÉG SOHA NEM LÁTTAM
Amikor hallottam a jelentésekről, rögtön arra gondoltam,
hogy itt valami jelentős történt.
Akkor még nem tudtam, mi történt,
de mindenképp utána akartam járni.
Kémia szakon végeztem.
Mérnöki vezető voltam a félvezetőiparban.
Az elmúlt 16 évben pedig
az ufójelenségeket tanulmányoztam.
NANOTECHNOLÓGIAI MÉRNÖK
Mindig is tudományosan akartam megközelíteni ezt a témát.
A MUFON a Kölcsönös Ufóálózat.
Ez a szervezet az ufóészleléseket vizsgálja.
2008-ban a MUFON kutatási igazgatója voltam.
Emlékszem, épp a bejövő jelentéseket figyeltem,
amikor megláttam, hogy több mint 20 jelentés érkezett ugyanonnan,
Stephenville és Dublin környékéről.
Tudtam, hogy valami szokatlan történt.
Az volt az elvem, hogy minél előbb oda kell menni,
és addig vizsgálódni, amíg még friss a szemtanúk élménye.
Megkeresett minket a MUFON, akkor hallottam róluk először.
De nyomozást akartak indítani.
Felajánlottuk a Rotary Club épületét, hogy megtarthassák a rendezvényt.
A dublini First National Bank igazgatótanácsának elnöke vagyok.
A nagyapám Dublin polgármestere volt a 30-as években.
Utána apám követte őt ezen a poszton.
A bátyám is polgármester volt.
Szóval régóta élünk Earth megye ezen részén.
A Kölcsönös Ufóhálózat nyomozói
a stephenville-i észlelés ügyében nyomoznak hétvégén.
MINDENKI AZ EGET KÉMLELI
Egy fickó azt mondta, 35-nél többen nem fognak eljönni.
„Nem tudom, voltak-e valaha ennyien.”
Úgyhogy bekészítettünk 35-40 széket,
és kinyitottuk az ajtót.
Megtelt az egész terem.
Több százan gyűltek össze, hogy megosszák a történeteiket.
Egy hatalmas, kék fényt láttam.
Nagy, kerek tárgyak voltak.
Nem láttam bele, nem láttam át rajta.
Nagyon gyors volt, de nem volt hangja.
Az épület megtelt. Még a járdán is emberek tömörültek.
Volt, aki inkább elment,
mert nem bírta ezt az óriási tömeget.
Legalább 500 szemtanú gyűlt össze, akik mind látták a fényt.
A MUFON képviselői megdöbbentek,
mert ehhez hasonlót még nem tapasztaltak.
Rendkívül kevés példa van rá, hogy az emberek tömegével látnak ilyesmit.
Minden széket kihelyeztünk,
és még így is sokan ácsorogtak a terem körül.
Tegye fel a kezét, aki látta!
Aki ott volt, mind látott valamit.
Több száz ember volt,
aki látott valamit ezzel kapcsolatban.
Lehozták a houstoni lapok, a dallasi lapok,
még a Texason kívüli újságok is.
Elképesztő médiafelhajtás volt.
A következő napokban az egész országból özönlöttek a stábok.
Egy texasi kisvárosban több tucat ember
beszél váratlan látogatókról.
Hisznek az ufókban? Én elképzelhetőnek tartom.
Mire észbe kaptam, az egész város átalakult.
A Stephenville feletti égbolt már nem ugyanaz,
miután állítólag egy ufó szelte át január 8-án.
Az észak-texasi Stephenville ufólázban ég.
Még Japánból és Brazíliából is jöttek tévéstábok.
A japánok azt kérdezték: „Miért jönnek folyton Stephenville-be?”
Viccesen azt válaszoltam, hogy mert ez a tej fővárosa.
Erre ők: „Akkor szeretik a tejet!”
Tejgazdaság.
Nem csoda, hogy ilyen sápadtak. Ez bizony D-vitamin-hiány.
Van tejed?
A középiskola tudományos klubja
tervezett egy pólót, és 4000 dollárt keresett vele.
Ez hihetetlen.
Alufóliából készült sapkák a földönkívüliek szondái ellen. Klassz!
Az emberek remekül szórakoztak.
Ekkora felhajtás még nem volt itt,
ez így lesz még egy ideig.
A férjemmel elmentünk vacsorázni,
tele volt a hely.
Egyszer csak bekapcsolták a tévét, és erről volt szó.
A fények ide-oda cikáztak.
A texasi égbolton látottak túlvilági kérdéseket vetnek fel.
Amikor ez ment, az egész étteremben csend lett.
Angelia Joiner, az Empire-Tribune munkatársa
több szemtanúval is beszélt.
Az emberek nagyon hasonló történetekkel kerestek meg.
Szóval szerintem sok minden összevág ezekben az észlelésekben.
Angelia nem úgy kezelte az ügyet, mint egy jó heccet.
Az elejétől fogva komolyan vette.
Az első cikk után kicsit megijedtem.
Azt gondoltam:, „Istenem, ez nagyobb horderejű, mint gondoltam!”
Jó érzés volt, amikor azzal hívtak fel,
hogy Dublin van a címlapon.
Fantasztikus érzés volt. De vannak olyan emberek,
akik szívesen csinálnak viccet az ilyen dolgokból és gúnyolódnak.
Néhány Fort Worth-i rádióállomástól csak azért jöttek ide,
hogy nevetség tárgyává tegyék az ügyet.
Elvették a munkám. Elvitték a feleségemet. De a kocsimat nem adom!
Egyszerűen csak le akarták járatni ezeket az embereket.
Majd ha besétál ide egy zöld földönkívüli,
akkor elhiszem.
Ezért amikor mi is láttunk dolgokat,
nem nagyon beszéltünk róla senkinek.
PAT ÉS LISA ÉSZLELÉSE
Kezdett besötétedni. Körülbelül ilyen tájban lehetett.
Kent barátom elmesélte,
mit látott pár nappal ezelőtt.
Felnéztem és azt mondtam: „Ez valami nagyon furcsa dolog.”
Azt mondta, látott egy hatalmas
tortillachips alakú valamit.
Háromszög alakú volt, mint a tortillachips.
Felállt, kinyújtózott,
és hirtelen azt mondta: „Visszajöttek!”
Megkérdeztem: „Kik jöttek vissza?”
És rámutatott.
Megláttam ezt a nagy, háromszög alakú valamit.
De elképesztő módon nem volt hangja.
Semmilyen hangja nem volt.
Nem tudtam felfogni, mit látok, olyan hatalmas volt.
MATEMATIKATANÁR
Csak néztem és azt gondoltam:
„Mi ez az izé?”
Aztán hirtelen eltűnt.
Egyszerűen felszívódott.
Nem féltem,
inkább elgondolkodtam,
hogy valóban láttam-e valamit.
Másnap azt mondtuk:
„Ne szóljunk senkinek!”
Mégis kinek beszéljünk róla,
hogy láttuk ezt a járművet, vagy ezeket a fényeket?
És ha elmondjuk, vajon mi lesz a reakció?
Amit nem értünk, azt megpróbáljuk megmagyarázni,
de a mi kultúránk arra is nyitott, hogy elfogadjuk,
amit nem látunk vagy nem értünk.
Nem támaszkodunk folyton a tényekre, mint Amerikában szokás.
Ha valamire nincs magyarázat, attól még igenis létezhet.
2008-ban fényeket láttam az égen.
De ami a legérdekesebb…
KÖZÉPISKOLAI IGAZGATÓ
hogy pont olyanok voltak,
mint amikor először láttam őket tiniként.
NORMA ELSŐ ÉSZLELÉSE
Mexikóból jöttünk.
A karácsonyi ünnepek idejére
a mexikói Michoacánba akartunk utazni a családdal.
Anyám előző este a tejgazdaságban volt.
Éppen a borjakat etette,
amikor buborékszerű fényeket látott az égen.
Mivel babonás kultúra vagyunk,
rögtön arra gondolt, hogy valami gonosz szellem.
Nagyon megrémült, amikor ezt látta.
Félt.
Másnap elindultunk Mexikóba.
Már mindannyian az autóban ültünk,
amikor ismét felbukkantak ezek a fények.
Aztán anyám azt mondta: „Ugyanezeket láttam tegnap.”
Mi is láttuk a két testvéremmel.
Nem találtunk rá magyarázatot.
Csak azt tudom, hogy amit 1989-ben láttam,
ugyanaz volt, mint amit 2008-ban.
NORMA MÁSODIK ÉSZLELÉSE
Hazafelé tartottunk Fort Worthből a férjemmel,
körülbelül ilyen tájban.
Megláttuk a fényeket ezen a területen.
Egyszer itt tűntek fel a buborékok, utána máshol.
Ilyen gyorsan egy repülőgép vagy helikopter sem képes mozogni.
Miközben néztük őket, elővettem a telefonom
és megpróbáltam lencsevégre kapni őket,
de a kamera nem volt elég gyors, hogy sikerüljön fotókat készíteni.
Aztán eltűntek.
Úgy gondolom, hogy okkal jönnek ide.
De mi lehet ez az ok?
Ma a Don Quijotéről fogunk beszélgetni.
Ki ismeri ezt a regényt?
Mindig arra bátorítom a diákjaimat, hogy legyenek önálló gondolataik.
Több oldalról is vizsgálják meg a dolgokat.
Ettől még nem kell szembeszállniuk a szüleikkel vagy más tanításokkal,
csak tájékozódjanak.
Mindenképp ki akartuk deríteni, hogy mit láttunk.
Minél mélyebbre ástunk, annál több kérdés merült fel.
Nekem nem volt merszem felhívni a haditengerészet légi támaszpontját,
de Angelia megtette.
Beszélt Carl Lewis őrnaggyal.
LÉGI TÁMASZPONT
Felhívtam, hogy megtudjam,
voltak-e F-16-osok a térségben.
Azt válaszolta, hogy egy gépet sem küldtek arrafelé.
A légierő szerint nem volt gépük a térségben
a megfigyelések idején.
Angelia elmondta az infót.
Az őrnagy mindenféle magyarázattal állt elő arról, hogy mit láttunk.
Például hogy egy magasan szálló repülőgép visszaverődése volt.
Angelia megkérdezte, mit gondolok.
„Egy nagy lótúrót visszaverődés.”
Nagyon aggódtam Steve Allen miatt. Látszott rajta, hogy gyötrődik.
A felesége elmondta, hogy folyton az internetet bújja,
képek után kutat,
hátha talál valami ahhoz hasonlót, mint amit látott.
Kitaláltam, hogy többedmagammal utánanézünk repülővel.
A feleségem nem rajongott az ötletért.
Ez olyan, mint amikor egy gyerek megmakacsolja magát.
Mentünk a saját fejünk után.
Először meg akartuk találni, honnan jöhetett.
A semmiből tűnt fel.
Mindent megnéztünk, amit lehetett, átfésültük az egész területet.
Aztán a harmadik este
a rádión beszélgettünk és megkérdeztem:
„Nem olyan, mintha tűt keresnénk a szénakazalban?”
Ugyanazt figyeltem meg Steve-nél,
mint amit sok más szemtanúnál is.
Ura vagy az életednek.
Aztán hirtelen átélsz valamit,
ami olyan valószínűtlen,
hogy alapjaiban rengeti meg
a világról alkotott hitedet.
Ricky Sorrells szarvasra vadászott,
amikor elmondása szerint egy ufó állt meg a feje fölött.
Itt álltam, amikor megláttam.
Ricky Sorrells története nagyon érdekes.
Ricky két héttel a stephenville-i incidens előtt élte át ezt a dolgot.
RICKY ÉSZLELÉSE
Ricky személyesen mesélte el a történteket.
Szarvasra vadászott.
Hirtelen minden elsötétült,
mintha felhők gyűltek volna össze.
Felnézett, és ott volt fölötte ez a valami.
Nem tudta megmondani a méretét és az alakját,
mert olyan nagy volt, hogy mindent kitakart fölötte.
Felemelte a puskát és belenézett a távcsőbe,
hogy jobban szemügyre vehesse.
Azt mondta, nem látott csavarokat vagy szegecseket,
mindenhol hézagmentesnek tűnt. Csak ennyit látott.
Aztán rálőtt,
de rájött, hogy ez nem a legjobb ötlet.
Sorrells nem akart csillagközi háborút indítani.
Hihetetlen gyorsan szállt el, épp csak pislogtam, és nyoma veszett.
Azt mondta: „Ami igazán elképesztő,
hogy ez a hatalmas valami olyan sebességgel tűnt el,
hogy magával kellett volna rántania.
Nem volt hangja, nem kavart szelet. Egyszerűen semmi.”
Ez a tárgy nem lépett kapcsolatba a légkörrel.
Egyik reggel Ricky eljött hozzám,
és sírva fakadt.
Megkérdeztem, mi történt.
Mire ő: „A saját házamban zaklatnak.”
„Ki zaklat?” Azt mondta: „Nem tudom.
Azt mondták, a kormánynak dolgoznak.”
Rickyt megfélemlítették.
Még egy katonai töltényt is talált.
Azt gondolta, szándékosan hagyták ott,
hogy biztosan tartsa a száját.
Ezek után felhívott.
Azt mondta: „Valami történik, zaklatnak.
Helikopterek repkednek a házam fölött.
Halálra kergetik a marháimat.”
Azért keresett meg, mert az én biztonságom miatt is aggódott.
Angelia, feltételezve, hogy Ricky épelméjű,
mit gondol az ügyről?
Azt gondolom, hogy azért pont Rickyt pécézték ki,
mert ő fényes nappal látta azt a valamit.
Több részletet meg tudott figyelni,
szóval szerintem ez az oka.
És hirtelen…
Ricky mindenkivel beszélgetni kezdett. Szerintem sokkal többet látott,
mint a többiek.
Elmondta, hogy látott valamit a járműben,
ami valamiféle rovarra, talán imádkozó sáskára hasonlított.
Szerintem valaki megkereste Rickyt,
és pénzt ajánlott neki.
El akarták hallgattatni.
Egyik délután felhívott egy katonai ezredes,
és közel két órán keresztül magyarázott.
„Sokat gondolkodtunk azon, mit tegyünk magával.
Rengetegen ismerik.
Ha véletlenül nyoma veszne, az elég gyanús lenne.”
Széllel szemben haladsz. 120 csomós nyugati szél.
Azt nézd!
Újra és újra végignéztem a felvételt.
Szinte megszállottan.
Nem tudtam,
mit kezd a felső vezetés ezzel az információval.
2017-ben átkerültem a Haditengerészeti Hírszerzési Hivatalhoz.
Mint elemző.
Röviddel azután, hogy odakerültem,
olyan dolgokat tapasztaltam,
aminek köze volt az észlelésemhez.
Ekkor kezdődött, hogy éjszakánként meglátogattak ezek a nem emberi lények.
Hetente többször felriadtam éjszaka,
és azt éreztem, hogy csúszok keresztbe az ágyon.
Tudtam, hogy elvisznek.
Arra ébredtem,
hogy egy kéz megfogja a karom.
Fel akartam emelni a kezem, hogy megdörzsöljem a szemem,
de nem bírtam megmozdulni.
Csak egy homályos alak körvonalát láttam,
a törzsét, a két karját, a fejét, ahogy fölém hajolt.
Amikor a haditengerészetnél láttam a felvételt,
tudtam, hogy van valami.
Tudtam, hogy van valami nem emberi.
És amikor megjelentek a szobámban,
rájöttem, hogy ez az egész valóságos.
És megnyugodtam, hogy nem ment el az eszem.
Tudtam, mi az.
Hűha! Megvan!
Mindenféle szenzoros és radaros bizonyíték volt rá.
Van elég felvétel,
hogy ha mindezt közzétennék, nem is kéne megmagyarázni,
elég lenne, ha azt mondanák: „Nem tudunk többet, ez van.”
Onnantól senki sem kételkedne,
hogy a jelenség valós-e.
Mindenki megtudná.
Az amerikai hadsereg azt állítja,
hogy Stephenville környékén nem ufót láttak, hanem vadászgépet.
A hadsereg azt mondja,
hadgyakorlatot tartottak a térségben.
Tíz F-16-os volt Brownwood katonai műveleti területén.
A katonai szóvivő szerint
belső kommunikációs hiba miatt kerültek ki téves információk.
Nem volt több új észlelés.
Semmilyen választ nem kaptunk a kormánytól,
hogy mit láttak az emberek.
Új fejlemény hiányában kénytelenek voltunk továbblépni.
Angelia számára ez nagyon nehéz volt. Nem tudta elengedni az ügyet.
Nem hagyhattam magukra a szemtanúkat.
Ők ugyanúgy reflektorfénybe kerültek, mint én.
Ráadásul megrendítette őket, amit láttak.
Megbíztam egy feladattal,
de sejtettem, hogy nem csinálta meg. Miután hazament, belenéztem a gépébe.
Olyan e-maileket küldött,
amikben azt állította, hogy a kormány és a városi hivatalnokok
nyomására az újság, a vezetőség, és különösen én lezártuk az ügyet.
Eléggé kiborultam, hiszen nem volt igaz.
Angelia története elég fura.
Egyik reggel bement dolgozni, a számítógépe meg sehol.
Megkérdezte, hol vannak a cuccai.
Mire ők: „Te már nem dolgozol itt”
Igen, felmondtak neki.
De ő sem akart maradni, folytatni akarta az ügyet.
Én viszont örömmel léptem tovább.
Ha megnézzük, a modern korban
már 75 éve vannak ilyen ufójelenségek.
Mégsem tudunk róluk többet, mint 75 évvel ezelőtt.
Ez sok olyan embert aggaszt, akik a tudomány területén dolgoznak,
hiszen nincsenek szilárd bizonyítékok.
Ez benne a rejtély.
„Hol a bizonyíték?”
2008. FEBRUÁR 2. LEE ROY MÁSODIK ÉSZLELÉSE
Hajnali három volt.
Másodállásban dolgoztam Stephenville-ben.
Riasztás érkezett egy üzletből.
Beszóltam az őrsre, hogy a közelben vagyok, megnézem.
És amikor kiszálltam a kocsiból,
megpillantottam egy pulzáló gömböt az égen.
Fogtam a műszerfali kamerát,
hogy levideózzam a fényt.
Hazavittem a felvételt.
Az még a VHS kora volt, szóval betettem a lejátszóba.
De mintha valami bezavarta volna a felvétel minőségét.
Bosszantott, hogy pont most csinálja ezt.
Egy videónál sem volt ilyen korábban.
Utána még legalább másfél évig használtam a kamerát
a digitális korszak beálltáig, és nem tapasztaltam ilyet.
Bármi is volt ez,
bárki is volt a felelős, nem akarta, hogy kivehető legyen a felvétel.
Bizonyítékot akartam találni arra, amit Lee Roy, Steve
és a többi szemtanú látott Stephenville-ben 2008. január 8-án.
Összegyűjtöttem a beszámolókat.
Tudtam, hogy mikor, hol és milyen irányban látták a fényeket.
A MUFON rendezvényén megismerkedtem egy coloradói fickóval,
Glen Schulze-cal, aki korábban a hadsereg radarszakértője volt.
Bármi, ami az égen repül,
az úgynevezett elsődleges radaradatokkal fogható.
KERESKEDELMI REPÜLŐGÉP
A radaradatokkal akartam alátámasztani, amit a szemtanúk állítottak.
A Szövetségi Légügyi Hivatal nem adja csak úgy ki az adatokat.
Be kell nyújtani egy kérelmet
az információszabadságról szóló törvény értelmében.
Minden rendőrségre és katonai bázisra elküldtem a kérelmet.
Egyedül a Szövetségi Légügyi Hivatalhoz benyújtott ért célba,
akik rendelkezésemre bocsátották
Texas öt különböző radarantennájának adatait.
Glen Schulze-cal négy hónapon át tanulmányoztuk a radaradatokat.
A titokzatos repülő tárgyak előtt az F-16-osokat akartam nyomon követni.
Két F-16-os üldözte őket.
Ugyanabba az irányba repültek, mint a fények.
Ez a két gép repült Comanchebe, Dublinba és Stephenville-be.
Miután azonosítottam az F-16-osokat,
olyan járművek után kutattam, amelyeknek nem volt transzpondere.
Mindent látni akartam, Aminek nem lett volna szabad ott lennie.
Megvolt, hol látta Steve.
Kíváncsi voltam, látok-e olyasmit,
ami megegyezik az általa leírtakkal.
A radaradatok megerősítették,
amit Steve Allen és Lee Roy Gaitan mondott.
Kijöttünk tábortüzet rakni,
és hirtelen vakító fényeket láttam meg,
amik nagy sebességgel haladtak.
Itt van Steve.
Két radarpont jelzett transzponder nélkül mozgó tárgyat.
Először hat óra után pár perccel láttuk.
A radaradatok időben és földrajzilag is egyezést mutattak.
Felragyogott Stephenville felett, aztán köddé vált.
Ez kívül esik a katonai műveleti területen,
ha katonai gép lenne, transzponderrel kéne rendelkeznie.
De nincs neki. Lee Roy esetében
körülbelül öt adatpont jelezte a radaron,
hogy ez a valami ott volt az otthonától délre.
Kijöttem.
Megláttam valamit az égen délnyugati irányban.
Ezek a fények aztán észvesztő sebességre kapcsoltak,
és elhúztak északkelet felé.
A radartérkép szerint tíz másodperc múlva valóban ott volt, ahol Lee Roy mondta.
Rendkívül nagy sebességgel haladt északkeleti irányba.
Nem sűrűn fordul elő,
hogy a radaradatok pontosan alátámasztják,
amit a szemtanúk mondanak hely és idő szempontjából egyaránt.
Tisztán látszódott, hogy valami repült ott.
SEBESSÉG: 70 KM/H
És olyan sebességgel haladt…
SEBESSÉG: 3060 KM/H
…amire a Földön nem vagyunk képesek.
A radaradatok mindent alátámasztottak.
Semmi kétség afelől, hogy volt valami az égen,
és az is kiderült, hogy nem használt transzpondert.
Bármi is volt az, tényleg ott volt az égen.
- Ha kell egy kis energia, igyál tejet! - Oké!
Az ufóészlelések körüli felhajtásnak köszönhetően
Stephenville többé nem idegen a világnak.
Milk Duds!
A tej természetes…
Több száz ufóészlelést jelentettek a hatóságoknak…
Ha kíváncsi vagy az ufókra, csak menj ki a szabadba!
Már ha mersz.
Valódi-e ebből bármi is? Nem tudom.
Szerintem az ufók csak annyira valóságosak,
mint a lámpa ebben a helyiségben,
vagy a kamerák előttem.
Azt gondolom,
hogy nagyon is valóságosak. De kinek mit jelent a valóság?
Inkább ez a kérdés.
Az Amerikai Védelmi Minisztérium és a NASA
fizikusokat alkalmaz,
hogy az ufójelenségeket kutassák.
De nem ebben rejlik a válasz.
Ez sokkal inkább tartozik a bölcsészet területére,
a pszichológia, a filozófia vagy a vallás kérdéskörébe.
Ott fogjuk megtalálni a válaszokat.
Egy fizikus sem tudja megmondani, mi ez valójában.
Azt talán meg tudja mondani, hogy viselkedik a fizikai anyag,
de a bölcsészet ad rá választ, hogy miért.
Ez nem a Védelmi Minisztérium tárgyköre.
Ez emberi kérdés.
Ezért tartottam fontosnak, hogy beszéljek róla.
Nyolc gyermekem van.
Otthon tanítjuk őket, aminek egyértelműen látom az eredményét.
Na jössz?
Melyikkel kezdjünk?
Minden nap a Biblia tanulmányozásával indul.
Ezékiel próféta volt.
Az Ószövetség része.
Pontosan. Hallgassátok!
„Láttam, hogy forgószél jött észak felől,
nagy felhővel és egymást érő villámlással, körülötte fényözönnel.
A közepéből, a villámok közül
mintha ezüstös csillogás tündöklött volna.”
Mit látott Ezékiel?
Nem az üzenete érdekel, azt értem.
Tudni akarom, mit látott.
„…megpillantottam
egy-egy kereket a földön.”
„…és mind a négy abroncs…”
Miről van itt szó?
„…körös-körül tele volt szemekkel.”
Szemek vagy fények.
Lehetett fény,
- Bármi. - …vagy ablak, ugye?
Amikor az ufókról beszélgetek a gyerekeimmel, a legkisebbekkel is,
az sokkal valóságosabbá teszi számukra a Szentírást
egy rakás történetnél.
Ezt Svájcban vette videóra egy fickó.
Ez egy ufó. Hogy néz ki az a valami?
- Egy kerék a kerékben. - Ez két napja történt.
A keresztények nem akarnak hinni ezekben,
mert ha így lenne, az megváltoztatná a valóságról alkotott képüket.
Vajon a Biblia csak nekünk szól?
Vagy nekik is?
Ez az egymillió dolláros kérdés.
Hogy fér össze az élet, a többi bolygó és a vallás?
Ha valaki megkérdezné,
teremtett-e Isten más teremtményeket is,
igent mondanék.
Amikor Kent elmesélte, amit látott,
nem reagáltam valami kedvesen. Azt mondtam:
„Íme, a fickó, aki látott egy repülő tortillachipset!”
De amikor mi is láttuk az égen azt a valamit,
hirtelen megváltozott a hozzáállásunk,
hiszen megtapasztaltuk a másik oldalt is.
Ha valaki azt meséli, hogy látott valami különöset,
már nem vagyok szkeptikus.
Inkább arra gondolok: „Tudom, hogy tényleg láttak valamit.
Különben miért mondanák?”
A pszichológia ma azt mondaná arra,
ha ilyeneket tapasztalsz,
vagy lényeket látsz éjjel a szobádban,
hogy skizofrén vagy.
Vagy más súlyos mentális betegségben szenvedsz.
Én ezzel nem értek egyet.
Ez nem így van.
Négy évem volt a nyugdíjig,
amikor eldöntöttem, hogy beszélek erről és otthagyom a haditengerészetet.
Pedig ott lett volna a nyugdíj
és az élethosszig tartó egészségbiztosítás.
De lemondtam ezekről.
Továbbálltam,
mert ez nemcsak rólam szól.
Egyáltalán nem rólam van szó, hanem mindannyiunkról.
Mindenkit érint.
A Don Quijote az egyik kedvenc regényem, amiben maga Don Quijote egy őrült.
Mindent másképp lát, mint a többi ember.
Don Quijote látja a szélmalmokat,
de az ő fejében ezek nem szélmalmok,
hanem óriások.
Nem vagyunk őrültek.
Ez nem csupán a képzelet szüleménye,
mert ahhoz túl sokan látták ezeket a fényeket az égen.
Nem vagyunk Don Quijoték. Többről van itt szó.
Felmerülhet a kérdés: „Mi van, ha csak egy titkos katonai projekt?”
De hogy tudnánk hirtelen
száz évet ugrani a technológiában?
Ez egy folyamat.
Bármit is láttak ezek az emberek, azt valamiféle intelligencia irányította.
És biztos, hogy nem az Egyesült Államok
vagy más nemzet gyártmánya.
Kilenc hónappal később
a lányomat vittem tornára Dublinban,
és megláttam néhány fényt.
Lehúzódtam az út szélére, kinéztem az ablakon.
A fények pedig hol élesebbek voltak, hol homályosabbak.
Aztán egy helyre tömörültek, majd hirtelen eltűntek.
Teljesen ledöbbentem. Arra gondoltam: „Istenem!
Én is látom, amiről mindenki beszélt.”
Mintha az univerzum megtréfált volna.
Olyan sokáig elutasító voltam ezzel a dologgal kapcsolatban.
Erre hónapokkal később meglátom.
Fantasztikus embereket ismertem meg.
Ez a csodálatos ebben a munkában.
Minden percét imádom,
és remélem, hogy még sokáig csinálhatom. Köszönöm.
ANGELIA JOINER 2021-BEN ELHUNYT
Bárcsak elmondhatnám neki, mennyire felnézek rá,
amiért fontosnak tartotta, hogy megossza ezt a történetet.
Bárcsak másképp váltunk volna el!
Ezt bánom a leginkább.
A cégünk megszenvedte,
hogy a rabjává váltam ennek az azonosítatlan tárgynak.
Értelmetlen terhet rótt a kapcsolatunkra és a feleségemre is.
Tizenhét év együttélés és házasság után végül elváltunk.
A kapcsolatom és a cégem is megszenvedte.
Ahogy én is.
Továbbra is áldásként tekintek arra, hogy láttam,
és mindig így fogom gondolni.
A mai napig a küldetésemnek tekintem.
Ki fogom deríteni, mi történt.
Ez egy nyílt titok.
Semmi újdonságot nem mondok.
Csak az a kérdés, hogy elhiszed-e vagy sem.
Az esetet követően
a Szövetségi Légügyi Hivatal megváltoztatta eljárásmódját,
és nem ad ki több radaradatot.
Ricky Sorrells nem kívánt szerepelni a filmben.
A stephenville-i fényekre máig nincs magyarázat.
Hűtsd le magad egy pohár Borden tejjel!
Ha kell egy kis energia, igyál Borden tejet!
Milk Duds!
Ha kell egy kis energia, igyál tejet!
Oké!
A tej természetes…
Imádjuk. El sem indulunk nélküle.
Szombat van. Elsie, a tehén a konyhában sürög-forog.
Beauregard, ez a süti finomabb lenne egy pohár tejjel!
Az íze…
…friss Ez csak jó lehet
- Ez csak jó lehet - Próbálja ki az összes tejtermé…
…a tej mindenhez jó választás.
Milk Duds!
A tej természetes
A feliratot fordította: Peterdi Zita