Da vi flyttet hit i mars 2020…
Første gang jeg så noe på himmelen, kviet jeg meg for å si det til noen.
Men det gjentok seg tre-fire ganger. Da sa jeg det til noen i Dublin.
De sa at stedet er kjent for dette.
-Vet du hvem Esekiel var? -En profet.
Esekiel var profet, ja. Riktig. For veldig lenge siden.
Som rådgiver i Homeland Security foretar jeg trusselanalyser for regjeringen.
Jeg har sett myndighetene fare med blank løgn.
Jeg befant meg på stedet de løy om.
Mine observasjoner her samsvarer med luftforsvarets observasjoner.
Oi! Har den!
Det er bevegelsesmønsteret du merker deg. Den farten som vi ser her.
-Jøss. -Ja, er det ikke skummelt?
Det er noe utenomjordisk, det må beskrives som det.
"Stjernen de så, ledet dem til Betlehem."
En grunn til at mange ikke tror på dette, er at de ikke har sett det selv.
Og det kludrer til deres forestilling om vår status i universet.
Den viste vei, så den visste hvor den skulle.
Så da var den en…
Ufo!
Ufo.
Det fins nok liv på andre planeter, men disse her er ikke fra en annen planet.
De er nok det som er blitt kalt engler.
Jeg tror de er budbringere og jeg er spent på hva de vil si.
Siden tidlig historisk tid er det blitt observert uforklarlige himmelfenomener.
Er vi alene i universet?
I datamaterialet skjuler det seg noe som bør ses nærmere på.
-Vi har ikke holdt noe skjult. -Interplanetariske romskip finnes.
Det lignet på et romvesen. Øynene var store.
Det pågår noe av dyptgripende betydning. Noe autentisk og ekte.
UFO-MØTER
BUDBRINGERE
Hvor mye av arbeidet ditt er hemmeligstemplet?
Alt jeg jobbet med fra tidlig til sent, ble hemmeligstemplet. Alt sammen.
Jeg heter Matthew Roberts.
Jeg var kryptolog i det amerikanske sjøforsvaret i 16 år.
Jeg var om bord på USS Theodore Roosevelt da "GIMBAL"-hendelsen fant sted.
Da så jeg GIMBAL-opptaket for første gang.
JANUAR 2015
Se på den! Den roterer!
Det er vrient å beskrive den. Den kunne ligne på en rund plate.
Den fløy av sted, og så krenget den.
På opptaket så jeg ingen av de vanlige flatene som gir flyveevne.
Vinger, haleparti, sideror. Ingenting sånt.
Så jeg kunne ikke begripe hvordan den dingsen kunne sveve slik.
Og…
Jeg fikk en følelsesmessig reaksjon på dette.
Der og da forsto jeg ikke det selv.
Jeg skjønte at den verken tilhørte oss eller noen andre.
Da gjenstår det bare én mulig forklaring, etter min mening.
Som er?
At etterretningsteknologien hadde et ikke-menneskelig opphav.
Siden jeg hadde hemmeligstemplede oppgaver og adgang til hemmeligstemplet…
Jeg var kjent med at hendelsen ikke var den eneste av sitt slag for sjøforsvaret.
Sånt noe skjer hyppig.
Stadig vekk.
Sånt skjer stadig vekk.
I januar 2008 oppga 300 personer
at de så mystiske lys på himmelen over sentrale deler av Texas.
Forskere mener hendelsen er den viktigste observasjonen de siste 30 årene.
Himmelen over Stephenville har fremstått annerledes siden ufo…
Kald melk fra Borden er kjølende.
Syns du melk passer til all mat?
Melk er naturlig
Stephenville i Texas. er verdens melkehovedstad.
Det produseres temmelig mye melk der.
Det er noe merkelig med dette området.
Jeg stirrer ofte opp på himmelen og undres hva som fins der ute av ukjente ting.
Jeg vokste opp i disse traktene.
Det er lite å ta seg til i småbyene. Vil du slåss? Kjør på.
Samme kveld kunne vi telte sammen eller fiske i elva. Det var uskyldig moro.
Jeg har vært fascinert av allslags motorer så lenge jeg kan huske.
I en slik grad at jeg startet et lastebilfirma.
Det ble nokså stort, og jeg hadde en del ansatte.
Jeg har alltid hatt mange motorsykler, båter, fly.
Det å finne ut hvordan alt virker, er fascinerende.
I 2008 smilte livet. Jeg drev et fremgangsrikt firma.
Jeg hadde vel vært gift i 16-17 år da.
Jeg var velsignet med mye.
Men det jeg så på himmelen den kvelden, forandret alt.
8. JANUAR 2008
STEVES OBSERVASJON
Det hadde vært en lang, stri vinter. Dette var første dag med brukbart vær.
Vi gikk opp hit på åsen for å tenne opp leirbål.
Det var jeg, Mike Odom og Lance Jones.
Med ett fikk jeg øye på noen veldig skarpe lys i øst.
De for mot oss i høy hastighet.
Lysene var skarpere enn noe annet jeg har sett.
Nesten blendende.
Det forbausende var at man ikke hørte susing eller motordur.
Det var helt stille.
Da det passerte oss, kjente jeg meg mer fredfull enn noen gang.
Det var nesten som en religiøs opplevelse der jeg ble ett med hva nå enn dette var.
Jeg har aldri opplevd maken. Det var helt uvirkelig.
Og like etter forsvant det simpelthen.
Det føk ikke bare lenger unna, det forsvant.
Man kunne telle ett, to, tre sekunder,
så kom to F-16-fly susende hakk i hæl med etterbrennerne på.
I mitt stille sinn lurte jeg på om Klodenes kamp pågikk.
Jeg kjørte hjem, og kona lurte på hva som hadde skjedd.
Hun så at jeg var rystet.
Jeg sa hva som hadde skjedd. Hun ba meg holde tett om dette.
Ellers ville folk tro vi var gale.
Jeg sa "Jeg blåser i hva folk tror, jeg vet hva jeg så."
Dagen etter ringte jeg avisen Stephenville Empire-Tribune, "ET".
Det var nyhetstørke den dagen ufo-nyheten sprakk.
Angelia Joiner var i redaksjonen og ble oppringt av Steve Allen.
En lokal pilot som sa at han hadde sett noe rart på himmelen.
Han sa: "Det er noe jeg må si, men nå må du ikke tro jeg har tørnet."
Så fortalte han meg noe som jeg syntes var helt utrolig.
Angelia snakket med ham før hun kom inn hit og sa: "Dette vil du ikke tro."
Det var sent på dagen, og alle sakene var ferdige.
Så jeg sa: "Ja da, følg opp saken, så snakkes vi i morgen."
Jeg vokste opp i California og ble forlovet med en i meieribransjen.
Familien hans hadde flyttet hit. Så vi giftet oss og flyttet.
Det var en stor omveltning for meg.
Som sjefredaktør var jeg ansvarlig for alt innhold, og jeg hadde mye å bevise.
Jeg var avisens yngste sjefredaktør noensinne og den andre kvinnen.
Og jeg ble ansett som en "utenfra".
Så jeg bakset nok med mye indre usikkerhet.
Morgenen etter fant jeg avisen.
Der sto det "UFO" med stor skrift øverst.
Jeg fikk pusten slått ut av meg, og jeg trodde karrieren var over.
"Steve Allen, Mike Odom og Lance Jones nøt en vakker solnedgang i Texas
da de så noe uforklarlig."
Eieren hadde beordret Angelia til å få inn saken, og hun endret forsiden.
Hun var sjefen og gjorde som hun ville, men jeg var nyhetsansvarlig.
Jeg fryktet dette ville så tvil om min troverdighet og nyhetsvurdering.
"Romskipet syntes ikke og var helt lydløst,
men lysfeltet var et par kilometer langt og bredt."
Dette satte meg også ut, i tillegg til tittelen. "Skipet".
Vi la til grunn at dette var et romskip på farten.
Da jeg gikk inn, var jeg helt rabiat. Rasende.
Jeg gikk inn til eieren og kjeftet og gråt: "Hva har du gjort?"
Hun sa: "Du tar helt feil på alle måter.
Det er utsolgt for aviser i hele countyet."
Da jeg leste saken, løp hjernen løpsk.
Jeg tenkte: "Andre har sett det jeg så.
Skal jeg si det til noen? Hva nå?"
8. JANUAR 2008
LEE ROYS OBSERVASJON
Kona fylte år, og vi skulle leie film.
Jeg gikk ut til patruljebilen for å hente bankkortet.
På vei tilbake registrerte jeg noe.
Jeg så noe jeg vil beskrive som en boble eller en kule.
Den var oransjerød, som en flamme.
Veldig stor.
Jeg så nøye på den, og akkurat da enset jeg…
sønnen min, som sa: "Se, pappa!"
Det var skarpe lys som pulserte. Sånn som dette.
De bredte seg.
Jeg telte elleve-tolv lys.
Plutselig føk de av sted i en forrykende fart.
Jeg vil anslå at det gikk et minutt eller to.
Så hørte jeg fly.
De fløy i samme retning.
De fulgte etter lysene.
Jeg tror det var de samme flyene som Steve Allen så.
Da avisen kom ut, ble jeg oppringt av Lee Roy Gaitan.
Jeg kjente ham ikke.
Men han fortalte om sin opplevelse. Tidspunktet stemte overens med det vi så.
Jeg spurte Lee Roy om han kunne hjelpe oss.
Han sa: "Nei, beklager."
Jeg er folkevalgt til å beskytte mine medborgere.
På lik linje med sheriffen.
Hva skjer om jeg oppgir å ha sett lysene? Jeg trodde det ville koste meg alt.
Jeg forsto ham, men sa at jeg trengte støtte fra en med høy troverdighet.
Han sa: "Vi så noe helt spesielt, og verden bør få vite om dette."
En som Lee Roy Gaitan har mye å tape.
Jeg har stor respekt for ham, for da jeg ringte, nølte han.
Men så sa han: "Nei, dette er viktig. Vi så noe helt spesielt."
Jeg så merkelige lys som holdt en voldsom fart.
Det de gjorde, har jeg aldri sett før.
Han var den første tjenestepersonen hun fikk offisielle uttalelser fra.
Dette ga saken høy troverdighet.
Da jeg hørte om observasjonene, tenkte jeg umiddelbart at noe viktig hadde skjedd.
Nøyaktig hva som hadde skjedd, visste jeg jo ikke.
Men det var verdt å undersøke.
Jeg har kjemiutdanning.
Som ingeniør var jeg prosjektleder i halvlederbransjen.
I de siste 16 årene har jeg studert ufo-fenomener.
Mitt mål har vært å koble vitenskapen på denne tematikken.
MUFON står for "Forent ufo-nettverk".
Det er en organisasjon som etterforsker ufo-observasjoner.
I 2008 var jeg MUFONs forskningsdirektør.
Jeg registrerte innkommende varsler fortløpende.
Plutselig kom det 20 varsler fra samme område: Stephenville og Dublin.
Jeg skjønte at noe uvanlig hadde skjedd.
Jeg mente at vi måtte dra dit snarest råd
og undersøke hendelsen mens alle hadde den friskt i minne.
Vi ble kontaktet av MUFON.
Jeg hadde aldri hørt om dem, men de ville undersøke saken.
Så vi tilbød dem Rotary-lokalet og ønsket dem velkommen.
Jeg leder bankstyret i First National Bank of Dublin.
Bestefar var borgermester i Dublin i 1930-årene.
Og far var borgermester, broren min var borgermester.
Så vi har holdt til i denne delen av Erath County i lang tid.
Etterforskere fra Forent ufo-nettverk
vil granske helgens observasjoner i Stephenville
Jeg rigget til.
Han anslo at det maks ville komme 35 stykker, noe som ville være rekord.
Vi satte frem 35-40 stoler.
Så ble døren åpnet,
og det ble fylt til randen.
Hundrevis fylte Rotary-lokalet for å fortelle om det de hadde sett.
Jeg så et digert, blått lys.
-Store, runde gjenstander. -Ikke gjennomsiktig. Umulig å se inn.
Det var lynkjapt og lydløst.
Lokalet var tettpakket. Noen sto utenfor på fortauet.
Enkelte snudde bare og gikk. De orket ikke å forholde seg til så mange.
Minst 500 personer fylte lokalet. Øyevitner som hadde sett lyset.
De fra MUFON ble forbløffet, for de hadde aldri opplevd maken.
Det er uhyre få masseobservasjoner som dette.
Vi satte frem alle stolene. Likevel måtte flere stå rundt forbi.
Kan øyevitnene rekke opp hånden?
Alle de oppmøtte hadde tilsynelatende sett noe.
Vi nærmer oss hundre vitner som har sett noe knyttet til dette.
Aviser fra Houston, Dallas og andre delstater var til stede.
Jeg vil si det var et mediesirkus.
De påfølgende dagene ble vi nedrent av presse fra hele landet.
Titalls personer fra en småby i Texas forteller om et uventet besøk.
Tror dere på ufoer? Jeg tror de kan finnes.
Hele byen var totalforvandlet.
Himmelen over Stephenville har fremstått annerledes siden ufo-varslene 8. januar.
I Stephenville nord i Texas hersker det ufo-mani.
Det var japanske og brasilianske kamerateam.
Japanerne lurte på hvorfor det stadig vendte tilbake hit.
Jeg sa spøkefullt at dette er verdens melkehovedstad.
De sa "Å, så de liker melk!"
"Melk…ebruk."
Ikke rart de er så grå og skrale. De får for lite D-vitaminer.
Fått deg melk?
Elevene i vitenskapsklubben designet en T-skjorte og tjente 4000 dollar.
Helt utrolig.
Foliehatter som vern mot romvesenenes tankelesing. Elegant.
Folk morer seg med dette.
Det har ikke vært så gøy i byen på lenge, så det tar neppe slutt ennå.
Mannen min og jeg var ute og spiste, og lokalet var fullt.
TV-ene ble skrudd på, og der var de.
De danset og flimret.
Merkelige fenomener på Texas' nattehimmel reiser spørsmål om utenomjordiske forhold.
Da det ble vist, var det dønn stille. Alle satt fjetret.
Angelia Joiner, journalist i Empire-Tribune, har snakket med vitner.
Mange samsvarende beskrivelser fra folk som har ringt og sendt e-poster.
Det er høy grad av overensstemmelse mellom observasjonene.
Angelia lagde ikke en lettbeint tøysesak. Hun tok dette på alvor fra første stund.
Etter første artikkel ble jeg litt engstelig.
"Du milde, dette er større enn hva jeg kunne ha drømt om."
Det var hyggelig at folk ringte og viste til forsideoppslaget om Dublin.
Jeg tenkte: "Jøss, så stas."
Men samtidig liker jo enkelte å gjøre narr og rakke ned på andre.
Noen radioredaksjoner fra Fort Worth kom hit.
Bare for å latterliggjøre.
De tok fra meg jobben og kona, men pickupen min får de ikke.
Noen kom ens ærend for å bringe disse menneskene i vanry.
Den dagen et grønt uhyre kommer gående, blir jeg overbevist.
Så da observasjonene fant sted, noterte vi oss dem uten å uttale oss.
PAT OG LISAS OBSERVASJON
Det mørknet. Klokken var omtrent like mye som nå.
Vennen min Kent fortalte om noe han hadde sett noen få dager tidligere.
Jeg så opp og tenkte at det der ikke så normalt ut.
Han så et svært…
Han kalte det "en nachos".
Det var trekantet. Først beskrev jeg det som en nachos.
Han reiser seg og strekker ut ryggen.
Så sier han brått: "De er tilbake."
Jeg sa: "Hvem er tilbake?"
Så peker han bare på et stort trekantet fartøy.
Men det forbløffende var at det ikke lagde lyd overhodet.
Jeg klarte ikke å ta innover meg det jeg så, for det var så svært.
Du stirret og tenkte:
"Hva er det der?"
Og i neste øyeblikk var det vekk.
Som om det forsvant i løse luften.
Jeg var ikke redd.
Men jeg var nær ved å tvile på meg selv. "Så jeg egentlig noe?"
Dagen etter tenkte jeg: "Ikke si dette til noen."
Når man sitter der og tenker:
"Nå så jeg nettopp et fartøy og flere lys.
Hvem skal vi fortelle dette til? Og hva slags motbør vil vi få da?"
Er noe uforståelig, prøver vi å forklare det.
Men vår kultur anerkjenner også fenomener vi ikke ser eller skjønner.
Vi stoler ikke kun på harde fakta, slik amerikanerne gjør.
At noe er uforklarlig, er ikke ensbetydende med at det ikke fins.
I 2008 så jeg lys på himmelen.
Artig nok vekket det minner om første gang jeg så slike.
For jeg så slike i tenårene.
NORMAS FØRSTE OBSERVASJON
Vi er opprinnelig fra Mexico.
Det var juleferie, og vi skulle dra til Michoacán i Mexico med familien.
Mor var på melkebruket kvelden i forveien.
Hun sa: "Mens jeg matet kalvene, dukket det opp boblende lys på himmelen.
Kan det være onde ånder eller noe sånt?"
I kulturen vår er det mye overtro.
Så da hun så disse, ble hun svært oppskaket og redd.
Dagen etter skulle vi dra til Mexico. Bilen var lastet, og vi skulle av sted.
Da dukket det opp noen lys, og mor sa: "Det var de der jeg så i går."
Da så jeg og søsknene mine dem også.
Vi kunne ikke forklare det.
Jeg vet bare at det jeg så i 1989, var det samme som jeg så i 2008.
NORMAS ANDRE OBSERVASJON
Jeg og mannen min kom hjem fra Fort Worth på kvelden.
Vi så lysene over oss her i dette området.
De skjøt frem ett sted før de så skjøt frem et annet.
De forflyttet seg for hurtig til at dette kunne være fly eller helikoptre.
Vi stirret opp, og jeg satt med kameraet ut av bilvinduet for å ta bilder.
Men kameraet var for tregt til å få fanget det.
Så forsvant de.
Når noen kommer hit, tror jeg det skyldes noe bestemt.
Er de her? Vel, hvorfor da?
I dag skal vi snakke om Don Quijote? Hvem har hørt om den?
Jeg stortrives med å undervise.
Jeg oppfordrer dem til å tenke selv og vurdere informasjon fra ulike kilder.
Ikke for å trosse foreldre eller rådende doktriner,
men for å bli opplyst.
Vi var oppsatt på å finne ut hva vi hadde sett.
Etter hvert som vi gravde, fikk jeg flere spørsmål enn svar.
Jeg turte ikke å ringe sjøforsvarets flybase,
men det gjorde Angelia.
Hun ringte og snakket med major Carl Lewis.
SJØFORSVARETS FLYBASE
Jeg ringte ham for å spørre om det befant seg F16-fly i området.
Han sa at de ikke hadde F16-fly i området.
Forsvaret avviser at det var fly i området under vitneobservasjonene.
Angelia fortalte meg det.
Han hadde ørten forklaringer på hva vi kunne ha sett.
Blant annet gjenskinn fra et jetfly som fløy i stor høyde.
"Hva sier du til det?" spurte hun. "Gjenskinn meg i ræva", sa jeg.
Jeg var bekymret for Steve Allen. Det tæret tydelig på ham.
Kona sa at han bare satt på internett og lette etter bilder.
Han lette etter noe som lignet på det han hadde sett.
Jeg sa til kona at vi ville bruke flyene våre for å lete etter det.
Det likte hun jo dårlig.
Men om gutter nektes å gjøre noe, gjør vi som vi vil likevel.
Målet var å finne ut hvor det holdt til. Det dukket jo opp ut av intet.
Så vi undersøkte alt mulig og finkjemmet hele området.
Og så, den tredje kvelden…
Via radio spurte jeg om de også følte at de lette etter nåla i høystakken.
Det som skjedde med Steve, har jeg sett ramme mange øyevitner.
Man føler at man har kontroll.
Men så plutselig ser man noe på nært hold
som gjør noe som er så utenkelig
at det ryster selve grunnvollene i verdensanskuelsen.
Ricky Sorrells jaktet på hjort da ufoen skal ha stått stille i luften over ham.
Jeg gjorde sånn, og jeg så den.
Sorrells' historie er interessant.
Han så faktisk en ufo snaut to uker før hendelsen i Stephenville.
RICKYS OBSERVASJON
Jeg har møtt Ricky, og da fortalte han hva som skjedde.
Han var på hjortejakt.
Det hadde brått blitt mørkt, som om det skyet til.
Da han så opp, fikk han øye på en gjenstand.
Han fikk ikke et inntrykk av størrelse eller form,
for den var så svær at den dekket alt over ham.
Han hevet skytevåpenet og så gjennom siktet for å se den bedre.
Han sa at han studerte den uten å se bolter eller nagler.
Den lot til å være uten skjøter. Det var alt han så.
Så skjøt han mot den før han innså at det ikke var særlig smart.
Sorrells ville ikke utløse krig mot utenomjordiske.
Den fløy så fort av sted at den forsvant på et blunk.
Han sa: "Det forbløffende er at den svære dingsen for av sted så fort,
at jeg burde gått med i dragsuget,
men det var ikke en lyd, ikke et vindpust. Ingenting."
På en eller annen måte omgikk gjenstanden atmosfæren.
En morgen kom Ricky hjem til meg oppløst i tårer.
Da jeg spurte hva det var, sa han at han ble trakassert i sitt eget hjem.
"Av hvem?" spurte jeg.
Han sa: "Vet ikke, de hevder å jobbe for myndighetene."
Ricky ble utvilsomt skremt.
Han fant en kule. Den stammet fra militæret.
Han tror de la den igjen med vilje for å få ham til å tie om dette.
Deretter ringte han meg og sa:
"Det er noe på gang. Det er noen som plager meg.
Det flyr helikoptre over huset mitt."
De jager opp og sprenger kveget."
Han kom til meg fordi han var bekymret for meg.
Angelia, forutsatt at Ricky ikke er gal, hvordan tolker du dette?
Jeg tror at de sikter seg inn på Ricky
fordi han er den eneste som har gjort en observasjon på dagtid.
Han fikk med seg flere detaljer enn noen andre.
Mon tro om det er derfor de har sett seg ut ham.
Og plutselig… begynner Ricky å snakke med mange om dette.
Jeg tror Ricky så mye mer enn hva vi andre så.
Ricky sa at han så et eller annet inne i fartøyet.
Det lignet på et slags insekt. Kanskje endatil en kneler.
Jeg tror Ricky kan ha blitt oppsøkt av noen
og fått tilbud om en økonomisk overenskomst.
De ville få ham til å tie.
En oberst ringte meg en ettermiddag.
Vi snakket i rundt en time og tre kvarter.
Han sa: "Vi har snakket mye om hva vi skal gjøre med deg.
Du er nokså kjent. Om du blir savnet, vil det virke suspekt."
Den flyr i 60 sekundmeters motvind vestenfra.
Se på den der!
Jeg så opptakene om og om igjen.
Det ble nesten en besettelse.
Jeg ante ikke hva toppledelsen gjorde med informasjonen.
I 2017 ble jeg overført til sjøforsvarets etterretningsgren.
Til en analytikerstilling.
Og like etter at jeg hadde startet der,
begynte jeg å oppleve
nye hendelser med dette fenomenet.
Da begynte jeg å se fremmede livsformer på rommet nattestid.
Jeg våknet flere ganger ukentlig
med en følelse av at kroppen gled over sengen.
Da skjønte jeg at de tok meg med.
Jeg våknet av at noe tok tak i armen min.
Her.
Jeg prøvde å løfte hendene for å gni søvnen ut av øynene.
Så kjente jeg at jeg ikke kunne bevege meg.
Og jeg så bare silhuetten av en dunkel skikkelse
med torso, to armer og hode som sto over meg.
Da jeg så de opptakene i sjøforsvaret, skjønte jeg at det fantes noe der ute,
en ikke-menneskelig livsform.
Så da de dukket opp på rommet mitt, skjønte jeg at dette var reelt.
Fordelen min var at jeg visste at jeg ikke var blitt gal.
Jeg visste hva dette var.
Oi! Har den!
Det fins flust av bevis fra sensorer og radarer.
Jeg mener at det fins så mange opptak, at dersom de simpelthen offentliggjør alt,
trenger de ikke engang å forklare.
De kan bare si: "Vi vet ikke. Dette er det vi sitter på."
Det ville fjernet enhver tvil om hvorvidt fenomenet er reelt.
Da får alle vite det.
Forsvaret hevder at det var jetjagere, ikke ufoer,
som ble observert i Stephenville denne måneden.
Forsvaret oppgir nå at det pågikk en øvelse i området likevel.
Ti F-16-fly over Brownwoods militære operasjonsområde.
Intern kommunikasjonssvikt skal ha medført at forsvaret ga uriktige opplysninger.
Det var ingen flere observasjoner.
Myndighetene ville åpenbart ikke si mer om hva dette kunne være.
Klarte vi ikke å tilføre noe nytt, måtte vi gå videre til andre saker.
Angelia slet med å gi slipp på saken og løsrive seg.
Jeg kunne ikke la øyenvitnene i stikken.
De ble kastet ut i rampelyset, slik jeg også ble.
Dessuten var de dypt rystet av det de hadde sett.
Jeg ga henne et oppdrag som jeg ante at hun skulket unna.
Da hun hadde dratt, så jeg at hun hadde sendt e-poster
der hun skrev at avisledelsen, og da meg spesielt,
ble presset til å legge saken død av myndighetene og lokalpolitikere.
Det gjorde meg opprørt, for det var ikke sant.
En pussig sak. Da Angelia kom på jobb en dag, var datamaskinen vekk.
Hun spurte etter datamaskinen og sakene sine.
Da sa de at hun var ferdig der.
Ble hun sagt opp? Ja.
Men hun ville også vekk for å følge opp saken.
Jeg så frem til å legge saken bak meg.
Gransker man dette med ufo-fenomener,
ser man at det har pågått i 75 år i moderne tid.
Likevel vet vi ikke stort mer nå enn hva vi gjorde for 75 år siden.
Dette gnager på mange vitenskapsfolk,
for det fins ingen krystallklare, uomtvistelige bevis.
I dette ligger fenomenets mysterium. "Hvor er bevisene?"
2. FEBRUAR 2008 LEE ROYS ANDRE OBSERVASJON
Klokken var tre om natten.
Jeg kom fra en jobb jeg hadde på si i Stephenville.
Alarmen var blitt utløst i en butikk.
Jeg orienterte sheriffkontoret om at jeg var like ved, og kunne rykke ut.
Idet jeg går ut av bilen, ser jeg en pulserende kule på himmelen.
Jeg siktet inn kameraet på dashbordet for å fange gjenstanden på film.
Jeg tok med opptaket hjem og satte det i VHS-spilleren jeg hadde da.
Bildet var uklart. Det var som om noe påvirket kvaliteten.
Ufattelig at opptakeren skulle svikte akkurat da.
Jeg hadde aldri hatt problemer tidligere med noen opptak.
Siden brukte jeg kameraet i halvannet år før vi skiftet til digitale.
Da virket det uten problemer.
Hva enn dette var, og hvem enn som sto bak,
så ønsket de ikke gode opptak av den.
Jeg ville finne noe som dokumenterte gjenstanden Lee Roy, Steve og andre så
i Stephenville 8. januar 2008.
Jeg hadde vitneutsagnene og hadde oversikt over tid, sted og synsvinkel.
På et MUFON-arrangement møtte jeg en fra Colorado, Glen Schulze.
Glen hadde jobbet som radarekspert i militæret.
Alt som flyr på himmelen, fanges opp av såkalt primærradar.
KOMMERSIELT FLY
Så jeg ville ha radardata som kunne underbygge vitneutsagnene.
Luftfartstilsynet vil ikke frigi dette. Ifølge dem fant ingenting sted.
Vi må begjære lovfestet innsyn og tvinge dem til å frigi materialet.
Jeg sendte innsynsbegjæringer til alle politikontor og militærbaser.
Begjæringen som ga napp, var den til Luftfartstilsynet.
Den ledet til at jeg fikk radardata fra fem antenner spredt over hele Texas.
Schulze og jeg brukte fire måneder på å analysere datamaterialet fra radarene.
Før jeg lette etter ukjente elementer, sporet jeg F16-flyene.
Så kom to F-16-fly susende hakk i hæl.
De fløy i samme retning som lysene.
Disse to fløy innom Comanche, Dublin og Stephenville.
Da jeg hadde fått plassert F-16-flyene,
begynte jeg å lete etter gjenstander som ikke hadde transponder.
Jeg ville finne alt som ikke passet naturlig inn på himmelen.
Så lette jeg der Steve hadde befunnet seg,
for å se etter ukjente elementer som matchet beskrivelsen hans.
Jeg finner radardata som bekrefter
det Steve Allen og Lee Roy Gaitan har fortalt.
Jeg kom hit for å tenne opp leirbål.
Plutselig fikk jeg øye på noen veldig skarpe lys.
De holdt høy hastighet.
Steve befant seg her.
To radarpunkter viste et bevegelig objekt uten transponder.
Første gang vi så fartøyet, var klokken så vidt over seks.
De to datapunktene stemmer overens med klokkeslett og lokasjon.
Det blusset opp over Stephenville før det så forduftet.
Det var utenfor militært operasjonsområde,
så et militært fly burde hatt transponder, noe dette ikke hadde.
I forbindelse med Lee Roys observasjon fant jeg fem punkter på radaren.
De viste at det var en gjenstand sør for huset hans.
Jeg gikk ut, og da fikk jeg øye på noe på himmelen i sørvest.
Plutselig føk de av sted i en forrykende fart.
Jeg mener at de forsvant nordøstover.
Han sa at det forsvant nordøstover,
og ti sekunder senere registreres det noe lenger nordøst
som holder skyhøy hastighet.
Det er ikke ofte man kommer over radardata
som samsvarer perfekt med det øyenvitner oppgir om sted og tidspunkt.
Det viste svart på hvitt at det var noe som fløy der,
og at disse gjenstandene holdt en hastighet
vi ikke er i stand til å oppnå her på jorden.
Beskrivelsene samsvarer med radardata.
Så det er hevet over tvil at noe fløy der,
og at denne gjenstanden ikke hadde en transponderkode.
Ergo har man med noe håndfast å gjøre, hva nå enn dette måtte være.
-Trenger du en oppkvikker? Prøv melk. -Ok!
Etter all blesten rundt ufoene er ikke lenger Stephenville som en egen planet.
Milk Duds!
Melk er naturlig…
Hundrevis av ufo-observasjoner er blitt meldt inn…
Er du interessert i ufoer, bør du ta deg en tur ut, om du tør.
Er noe av dette virkelig? Jeg vet jammen ikke.
Jeg tror ufoer er like virkelige som lampene her inne
eller kameraene foran meg.
Jeg tror de er høyst virkelige.
Men hva menes med virkelighet? Det er det store spørsmålet.
Forsvarsdepartementet og endatil NASA ansetter fysikere
som skal jobbe med ufo-tematikk.
Men svaret på dette skjuler seg ikke der.
Svaret skjuler seg snarere innenfor humaniora.
Innen psykologi, filosofi, religionsvitenskap.
Det er der svaret skjuler seg.
Ingen fysiker vil kunne forklare deg hva dette er.
For en fysiker kan kanskje forklare hvordan fysisk materie opptrer,
men humaniora kan forklare hvorfor den gjør det.
Dette hører ikke til under forsvarsdepartementet.
Det er en humanistisk problemstilling.
Så jeg kunne ikke forsvare overfor meg selv at jeg holdt tett.
Jeg har åtte barn.
Vi underviser dem hjemme, og det bærer frukter.
Ok, opp! Hvilken skal vi ta først?
Vi starter hver dag med en bibeltekst.
Esekiel var en profet, ja.
-I Det gamle testamentet. -Ja. Så hør her:
"Jeg så, og ta i akt, det kom en storm fra nord.
En veldig sky omsluttet av brølende flammer.
Den kastet glans og utstrålte en gyllenbrun farge
like fra ildens midte."
Hva var det Esekiel så?
Glem budskapet, det skjønner jeg.
Jeg vil vite hva han så.
"Se, et hjul
kom brått til jorden ned.
Og hjulringene var fulle av…"
Tolk dette.
"…øyne som strakte seg helt rundt."
Øyne eller lys.
Lys, eller…
-Det kan være hva som helst. -Vinduer, eller…
Jeg mener at det å snakke med barna om ufoer, de yngste også,
gjør Den hellige skrift mer levende for dem enn hva beretningene kan gjøre.
Dette er fra Sveits. En filmet dette.
Det er en ufo. Hva ser den ut som?
-Et hjul inni et hjul. -Dette var for to dager siden.
Kristne flest vil ikke tro på noe av dette,
for det ville snudd opp ned på deres virkelighet.
For er Bibelen bare ment for oss?
Eller er den ment for dem også?
Tusenkronersspørsmålet er om liv på andre planeter og religion er forenlig.
Hvis noen spør meg om jeg tror Gud har skapt andre… livsformer,
svarer jeg ja.
Da Kent fortalte dette, var jeg prototypen på en tufs.
Jeg gjorde narr og sa: "Han her så nettopp en flyvende nachos."
Men da vi alle så opp og fikk øye på tingesten,
ble vi brått forvandlet slik at vi nå evner å se to sider av en sak.
Når jeg nå hører om folk som har sett noe,
er jeg ikke lenger tvileren Tomas.
Da tenker jeg: "De må ha sett noe. Hvorfor skulle de ellers si dette?"
Psykologifaget per i dag ville jo ment
at dersom du opplever sånt og ser ting på rommet om natten,
så er du schizofren.
Eventuelt har du en annen alvorlig psykisk lidelse.
I mitt tilfelle er ikke det riktig.
Da jeg valgte å snakke ut og slutte i sjøforsvaret,
var det fire år til jeg kunne gå av med pensjon.
Da hadde jeg vært sikret pensjon og helseforsikring livet ut.
Men jeg ga avkall på alt det og vendte det ryggen.
For dette handler ikke om meg overhodet. Det handler om hver og én av oss.
Det handler om alle.
Don Quijote er en av mine yndlingsromaner. Don Quijote fremstilles som gal.
Han ser alt i et annerledes lys.
Don Quijote ser vindmøllene.
Han oppfatter dem imidlertid ikke som vindmøller, men som kjemper.
Vi vet at vi ikke er sprø.
Vi vet at dette bør tas på alvor, for det var mange som så lys på himmelen.
Så vi er ikke Don Quijote. Her ligger det noe mer bak.
Man kan hevde at dette var et hemmelig, uoffisielt, statsstyrt prosjekt i USA.
Men teknologien vår kan ikke plutselig gjøre et byks
over hundre år med teknologisk utvikling.
Sånt blir til gradvis.
I dette tilfellet tror jeg at det folk så, var styrt av en intelligent livsform.
Og dette var ikke blitt lagd av USA, eller andre land, for den saks skyld.
Rundt ni måneder senere kjørte jeg datteren min til turn i Dublin.
Da så jeg noen lys.
Jeg stoppet i veikanten og så ut gjennom frontruten.
De blinket nærmest og varierte i styrke.
Så samlet de seg på et vis og ble samkjørt, før de brått forsvant.
Jeg ble helt skjelven og tenkte: "Nå ser jeg det alle har snakket om."
Det var som om universet spilte meg et puss.
Jeg motarbeidet saken innledningsvis og holdt på en god stund.
Og så, noen måneder senere… "Her har du det."
Det er utrolig hvor mange flotte folk jeg har møtt.
Det er det fine med å dekke ufo-saker.
Jeg har storkost meg fra første stund og håper på å få drive med dette lenge.
Jeg skulle gjerne ha sagt til Angelia at hun var tøff som så nyhetsverdien.
Og jeg skulle ønske at vi hadde skilt lag under andre omstendigheter.
Det er det jeg angrer mest på.
Firmaet vårt ble skadelidende av at jeg jaktet på det uidentifiserte objektet.
Så det tæret på forholdet og henne.
Og etter 17 års ekteskap ble vi skilt.
Forholdet, firmaet og jeg led.
Likevel anser jeg skuet som en velsignelse.
Det er noe jeg aldri vil glemme.
Jeg er ennå på søken. Jeg skal finne ut hva som skjedde.
Dette er en åpen hemmelighet.
Ingenting av det jeg sier, er noe nytt.
Spørsmålet er bare om du tror på det eller ei.
ETTER DENNE SAKEN ENDRET LUFTFARTSTILSYNET PRAKSIS.
DE FRIGIR IKKE LENGER RADARDATA.
RICKY SORELLS ØNSKET IKKE Å MEDVIRKE I PROGRAMMET.
SAKEN MED LYSENE I STEPHENVILLE ER ENNÅ IKKE OPPKLART.
Kald melk fra Borden er kjølende!
Trenger du en oppkvikker? Prøv melk fra Borden.
Milk Duds!
-Trenger du en oppkvikker? Prøv melk. -Ok!
Melk er naturlig med…
Nam. For god til å stå hjemme.
Det er lørdag, og kua Elsie er på kjøkken.
Beauregard, kjeksen smaker bedre sammen med Borden melk.
Den smaker…
Den er fersk Den er nødt til å smake godt
Prøv alle våre meieriprodukter, for…
Liker du å drikke melk til alt?
Milk Duds!
Melk er naturlig
Tekst: Dario Kverme Birhane