Când ne-am mutat aici, în martie 2020…
prima dată când am văzut ceva pe cer,
am ezitat să spun cuiva.
Dar s-a întâmplat de trei sau patru ori
înainte să spun cuiva din Dublin.
Mi-a zis că locul ăsta e celebru pentru așa ceva.
- Cine a fost Ezechiel? - Un profet?
- A fost un profet, da. - Da.
A trăit demult.
Fiind consultant de securitate internă, analizez amenințările pentru guvern.
Am văzut cum guvernul minte pe față.
Deși eu eram în locul despre care ei mințeau.
Ceea ce văd aici seamănă cu aparițiile observate de cei din forțele aeriene.
Ce? L-am prins!
Mișcarea îți atrage atenția.
Mișcarea aia rapidă o vedem și aici.
- Doamne! - Știu! E înfiorător!
E ceva din altă lume. Nu se poate descrie altfel.
„Și steaua pe care au văzut-o i-a călăuzit spre Betleem.”
Mulți oameni nu cred pentru că nu au văzut.
Și contrazice ceea ce cred
despre cine suntem în relație cu universul.
I-a ghidat, ca să știe unde merg. Nu?
- Da. - Deci, a fost…
- Un OZN! - Un OZN.
Cred că e viață pe alte planete? Da.
Dar nu cred că sunt oameni de pe altă planetă.
Cred că sunt ceea ce oamenii numeau îngeri.
Cred că sunt mesageri.
Abia aștept să aflu ce au de spus!
De la începutul istoriei,
oamenii au văzut lucruri inexplicabile pe cer.
Suntem singuri în univers?
Undeva, printre aceste date, e ceva care merită cercetat.
Nu am ascuns nimic.
Există nave spațiale interplanetare.
Era un extraterestru și avea ochii mari.
Se întâmplă ceva extrem de important, ceva autentic și real.
APARIȚII EXTRATERESTRE
MESAGERI
Cât din munca ta e secretă?
Toată. Tot ce am făcut în fiecare zi era secret.
Tot.
Mă numesc Matthew Roberts.
Am fost tehnician criptolog în Marina Statelor Unite timp de 16 ani.
Am fost pe nava USS Theodore Roosevelt în timpul evenimentului de la Gimbal.
Atunci am văzut prima dată filmarea de la Gimbal.
IANUARIE 2015
- Dacă… - Ia te uită! Se rotește.
Nici nu îi pot descrie forma.
Arată ca un disc.
Zboară, apoi se înclină într-o parte.
M-am uitat la filmare și nu am văzut nicio suprafață de aviație.
M-aș fi așteptat să văd aripi, coadă, cârmă.
Nu există așa ceva.
Deci, nu știu cum putea să stea în aer.
Și… eu…
am avut o reacție emoțională.
În acel moment, nu mi-am dat seama.
Știam că nu e a noastră.
Știam că nu e a altcuiva.
Deci, a mai rămas o singură opțiune.
- Care anume? - Tehnologie non-umană.
Tehnologie avansată non-umană.
Pentru că munca mea era secretă
și aveam acces la secrete,
eram conștient…
că nu a fost un eveniment singular pentru marină.
Lucrurile astea se întâmplă des.
Tot timpul. Se întâmplă tot timpul.
În ianuarie 2008, peste 300 de persoane au raportat
că au văzut lumini misterioase pe cerul Texasului.
Cercetătorii cred că această apariție e cea mai importantă din ultimii 30 de ani.
COMITATUL ERATH, TEXAS, 2008
Cerul din Stephenville n-a mai fost la fel de când un OZN…
Un pahar rece de lapte Borden te va răcori!
…îți place laptele în tot ce mănânci.
Laptele e natural
Stephenville, Texas. Capitala mondială a laptelui.
Se produce mult lapte acolo.
E ceva foarte ciudat în zona asta.
Mă uit la cer destul de des.
Mă întreb ce e acolo și ce nu știm.
Am crescut aici.
N-ai ce face în orașele mici.
Dacă vrei să te bați cu cineva, te bați.
Apoi, mergi cu cortul sau pescuiești în râu.
Deci, e o distracție inocentă. Ne simțim bine.
STEVE ALLEN PILOT ȘI OM DE AFACERI
Am fost fascinat de toate tipurile de motoare de când mă știu.
Chiar mi-am deschis o firmă de transport.
A devenit destul de mare, am avut mulți angajați.
Mereu am avut motociclete, bărci, avioane.
Mi se pare fascinant să le văd cum funcționează.
În 2008, aveam o viață minunată.
Aveam o afacere de succes.
Cred că eram căsătorit de 16 sau 17 ani pe atunci.
Eram foarte binecuvântat.
Dar ce am văzut pe cer în noaptea aia a schimbat totul.
8 IANUARIE 2008
APARIȚIA VĂZUTĂ DE STEVE
A fost o iarnă lungă și rece. O iarnă grea.
Atunci a fost prima zi bună.
Am venit în vârful dealului ca să facem un foc de tabără.
Eram eu, Mike Odom și Lance Jones.
Și, dintr-o dată, am văzut niște lumini de mare intensitate…
care se îndreptau spre noi cu viteză mare.
Luminile erau atât de puternice! Nu mai văzusem așa ceva.
Aproape că te orbeau.
Ceea ce m-a uimit a fost că nu se auzea vreun motor sau vântul.
Era liniște.
Când au trecut pe lângă noi, am simțit cel mai liniștitor sentiment din lume.
A fost ca o experiență religioasă.
De parcă eram unul cu orice ar fi fost.
N-am mai simțit asta până atunci sau de atunci. A fost ireal.
Apoi, după o secundă, a dispărut pur și simplu.
Nu a lăsat nicio urmă. A dispărut.
După trei secunde, două avioane F-16 au început să le urmărească.
Aveau postcombustia pornită.
M-am întrebat dacă nu suntem cumva în filmul Războiul lumilor.
M-am întors cu mașina acasă.
Soția m-a întrebat ce am pățit. Și-a dat seama că eram șocat.
I-am zis ce am văzut.
Mi-a zis: „Să nu spui nimănui! Lumea va crede că suntem nebuni.”
I-am zis că nu îmi pasă ce crede lumea. Știu doar ce am văzut.
În ziua următoare, am sunat la ziarul Stephenville Empire-Tribune.
ET.
Era o zi fără evenimente când am aflat de OZN.
Angelia Joiner era în redacție când a sunat Steve Allen.
Era un pilot local și i-a spus că a văzut ceva ciudat pe cer.
A zis: „Vreau să vă spun ceva,
dar nu vreau să credeți că sunt nebun.”
Și a început să-mi spună o poveste care mi s-a părut incredibilă.
Angelia a venit apoi la mine.
REDACTOR-ȘEF
A zis: „N-o să crezi…”
Era după-amiaza târziu, terminasem știrile.
I-am zis să afle mai multe și că vom vorbi a doua zi.
Am crescut în California. Apoi, m-am logodit.
Familia soțului meu lucra în industria lactatelor.
Ne-am căsătorit și ne-am mutat aici.
A fost o schimbare uimitoare pentru mine.
Ca redactor-șef, eram responsabilă de tot conținutul.
Aveam multe de dovedit. Am fost cel mai tânăr redactor-șef al ziarului.
Am fost a doua femeie.
Și încă eram văzută ca o străină.
Deci, eram destul de nesigură pe mine.
OZN-URI, ECHIPE DE FILMAT ȘI UN EDITOR SCEPTIC
În dimineața următoare, mi-am luat ziarul
și am văzut „OZN” scris cu litere mari pe prima pagină.
POSIBILĂ APARIȚIE A UNUI OZN
Am rămas fără suflare.
Am crezut că mi s-a distrus cariera.
„Steve Allen, Mike Odom și Lance Jones admirau apusul de soare, marți seara,
când au văzut ceva ce nu pot explica.”
Editorul nostru i-a zis Angeliei: „Îl publicăm astă-seară.”
A schimbat toată prima pagină.
Ea era șefa, așa că făcea ce voia. Dar eu răspundeam de redacție.
Credeam că nu voi mai fi credibilă, că judecata îmi va fi pusă la îndoială.
„Nava nu era vizibilă și era silențioasă.
Dar luminile aveau un diametru de 2,4 km.”
Am înnebunit.
Articolul vorbea de o navă.
Au presupus direct că fusese un fel de navă spațială.
Am intrat în clădire ca o nebună. Eram furioasă.
Țin minte că m-am dus la editor
și am țipat plângând: „Ce ai făcut?”
Mi-a zis: „Te înșeli complet în privința asta.
Am vândut toate ziarele din district.”
Când am început să citesc știrea, mintea mea a luat-o razna.
COMISAR-ȘEF
M-am gândit: „Au văzut și alții ce am văzut eu.
Să spun cuiva? Ce să fac?”
8 IANUARIE 2008
APARIȚIA VĂZUTĂ DE LEE ROY
Era ziua soției mele.
Voiam să închiriem un film.
M-am dus la mașina de poliție ca să îmi iau cardul.
În timp ce mă întorceam, mi-a atras ceva atenția.
Am văzut ce părea a fi…
Eu îl numesc balon sau glob.
Avea o culoare portocalie, aprinsă.
Foarte mare.
M-am uitat cu atenție.
Și atunci am observat…
Băiețelul meu a zis: „Uite, tată!”
Erau niște lumini puternice,
care luminau intermitent.
Se răspândiseră.
Am numărat 11 sau 12 lumini.
Dintr-o dată, au pornit cu o viteză fulgerătoare.
Probabil a durat un minut sau două.
Am auzit niște avioane.
Zburau în aceeași direcție, pe același drum ca aceste lumini.
Cred că și Steve Allen a văzut aceleași avioane.
După ce a apărut ziarul,
m-a sunat Lee Roy Gaitan.
Nu-l cunoșteam atunci,
dar mi-a zis povestea lui, care se potrivea exact cu a noastră.
I-am zis: „Lee Roy, ne poți ajuta?”
Dar a zis că nu poate.
Sunt votat de localnici ca să-i protejez.
Ca șeriful. Deci, ce ar fi crezut?
Că sunt ca cei care zic că au văzut lumini.
Credeam că mă va ruina.
I-am zis: „Înțeleg, dar Lee Roy, te rog!
Am nevoie de cineva cu credibilitate.”
A zis: „Am văzut amândoi ceva special.
Și cred că lumea trebuie să știe.”
Cineva ca Lee Roy Gaitan are multe de pierdut.
Îl respect mult, căci a ezitat puțin când l-am sunat.
Dar a zis: „Cred că e important. Am văzut ceva foarte diferit.”
Am văzut niște lumini ciudate, călătorind cu viteză mare.
Nu am mai văzut așa ceva în viața mea.
Cred că a fost primul oficial important
care a declarat public acest lucru.
A dat poveștilor multă credibilitate.
N-AM MAI VĂZUT AȘA CEVA ÎN VIAȚA MEA
Când am auzit despre aceste rapoarte, mi-am zis:
„S-a întâmplat ceva important.”
Dar, în acel moment, nu știam ce anume.
Dar merita investigat.
Sunt licențiat în chimie.
Am fost manager de inginerie în domeniul semiconductorilor.
Mi-am petrecut ultimii 16 ani studiind OZN-uri.
ROBERT POWELL INGINER NANOTEHNOLOGIE
Scopul meu a fost mereu să cercetez subiectul în mod științific.
MUFON înseamnă Rețeaua OZN-urilor.
E o organizație care cercetează aparițiile OZN.
În 2008, eram director de cercetare la MUFON.
Îmi amintesc că monitorizam rapoartele
și am văzut, dintr-o dată, peste 20 de rapoarte
dintr-o singură zonă, din Stephenville și Dublin.
Am știut că s-a întâmplat ceva neobișnuit.
Am zis în acel moment: „Trebuie să ajungem acolo cât mai repede
și să cercetăm cât timp memoria e proaspătă.”
Am fost contactați de MUFON. Nu am mai auzit de ei.
Dar voiau să înceapă o anchetă.
Am zis: „Avem clădirea Rotary, puteți veni să lucrați aici.”
Sunt președintele Consiliului First National Bank din Dublin.
Bunicul meu a fost primar în Dublin, în anii '30.
Apoi, tata a fost primar.
Fratele meu a fost primar.
Suntem în comitatul Erath de mult timp.
Anchetatorii MUFON intenționează
să investigheze aparițiile din Stephenville.
TOȚI OCHII PE CER
Mi-a zis să pregătesc sala pentru 35 de persoane.
A zis: „Nu cred că au venit vreodată atâția.”
Am așezat 35, 40 de scaune acolo,
apoi am deschis ușa.
Și parcă s-a umplut!
Sute de oameni au venit la Clubul Rotary ca să-și spună povestea.
Am văzut o lumină albastră foarte mare.
Erau mari și rotunde.
Nu se vedea prin ea. Nu se vedea în ea.
S-a deplasat rapid fără niciun zgomot.
Clădirea era plină. Erau oameni și afară, pe trotuar.
Unii dintre cei care au venit s-au întors și au plecat.
Nu au vrut să aibă de a face cu câți oameni erau.
Cel puțin 500 de oameni au umplut sala. Martori care au văzut lumina.
Cei de la MUFON au fost uimiți,
fiindcă nu mai văzuseră așa ceva.
Sunt foarte puține cazuri în care apariția e văzută în masă.
Am așezat multe scaune, dar tot mai erau oameni în picioare.
Să ridice mâna cine sunt martorii!
Parcă toată lumea de acolo văzuse ceva.
Cred că sunt o sută de oameni
care au văzut ceva în legătură cu asta.
Erau reporteri din Houston, din Dallas.
OZN VĂZUT ÎN HICO
De la ziare din afara Texasului.
Pot spune că a fost un circ mediatic.
După o zi sau două, am fost asaltați de presa din toată țara.
Zeci de oameni dintr-un oraș din Texas vorbesc despre vizitatori nepoftiți.
Credeți în OZN-uri? Credeți că e posibil. Da!
Mi-am dat seama că întregul oraș s-a transformat.
Cerul din Stephenville nu mai e la fel
de când un OZN a lăsat urme pe 8 ianuarie.
Stephenville, orașul din nordul Texasului, e cuprins de mania OZN-urilor.
Erau echipe de filmare japoneze, braziliene.
Echipa din Japonia a întrebat: „De ce tot apar în Stephenville?”
Am glumit: „E capitala mondială a laptelui.”
Au zis: „Le place laptele!”
De asta sunt gri și bolnăvicioși. Au deficit de vitamina D.
Aveți lapte?
Clubul de știință al liceului a creat un tricou și a făcut 4.000 de dolari.
Nu pot să cred.
Pălării din folie de aluminiu ca să își protejeze mintea. Arată bine!
Oamenii se distrau cu asta.
N-a mai fost ceva așa de palpitant în Stephenville, deci va continua!
Eu și soțul meu am ieșit la cină și restaurantul era plin.
Dintr-o dată, s-au aprins televizoarele.
Se mișcau și pâlpâiau.
Apariții ciudate pe cerul din Texas alimentează întrebări despre o altă lume.
Când a apărut asta, s-a făcut liniște. Toată lumea era fascinată.
Angelia Joiner de la Empire-Tribune a vorbit cu mai mulți martori.
Cei care m-au sunat și au trimis e-mailuri au povești similare.
Relatările au fost foarte consecvente.
Angelia nu a tratat știrea ca pe una amuzantă.
A luat-o în serios de la început.
După prima știre, m-am speriat puțin.
Mi-am zis: „E mai important decât îmi imaginam.”
Era drăguț că oamenii mă sunau:
„Am văzut ziarul, au scris de Dublin!”
Părea minunat, dar, în același timp,
sunt unii cărora le place să râdă.
Le place să te dărâme.
Au venit niște posturi de radio din Fort Worth
doar ca să își bată joc.
Mi-au luat slujba. Mi-au luat soția. Dar nu-mi vor lua camioneta!
Au venit doar ca să-i discrediteze pe acești oameni.
Când o să vină aici monștrii ăia verzi, atunci o să cred.
Când au început aceste apariții,
le-am văzut, dar nu am spus multe despre asta.
APARIȚIA VĂZUTĂ DE PAT ȘI LISA
Începea să se întunece. Era cam la ora asta.
Prietenul meu Kent ne povestea
despre ce a văzut cu câteva zile înainte.
M-am uitat în sus și am zis: „Nu e ceva obișnuit.”
A văzut o chestie imensă…
A zis că era un Dorito!
Arăta ca un triunghi, le-am zis că semăna cu un Dorito.
S-a ridicat, și-a întins spatele
și, dintr-odată, zice: „S-au întors!”
Am întrebat: „Cine s-a întors?”
Ne-a arătat cu degetul.
Am văzut o navă triunghiulară.
Dar nu se auzea niciun sunet.
Absolut niciun sunet.
Nu puteam procesa ce vedeam pentru că era imensă.
PROFESOARĂ DE MATEMATICĂ
M-am uitat și m-am întrebat…
„Ce e asta?”
Apoi, dintr-odată, s-a dus.
Zici că a dispărut.
Nu mi-a fost frică,
dar m-am gândit…
Am început să mă îndoiesc de ce am văzut.
A doua zi, am zis…
„Nu spune nimănui!”
Dacă zici: „Da, tocmai am văzut o navă.”
Sau: „Am văzut lumini.”
Cui îi spunem despre asta?
Și, dacă vom spune, ne vor ataca?
Încercăm să explicăm ce nu înțelegem.
Dar cultura noastră e foarte deschisă să accepte lucruri
pe care nu le putem vedea sau înțelege.
Nu ne bazăm constant pe fapte, ca aici, în Statele Unite.
Inexplicabilul nu înseamnă neapărat că nu e real sau că nu s-a întâmplat.
În 2008, am văzut lumini pe cer.
Dar, interesant e…
DIRECTOR DE LICEU
…că mi-am amintit că semănau cu cele văzute în adolescență.
PRIMA APARIȚIE VĂZUTĂ DE NORMA
Suntem din Mexic.
Pentru vacanța de Crăciun, ne pregăteam să mergem în Michoacán cu familia.
Cu o seară înainte, mama era la ferma de lactate.
A zis: „Hrăneam vițeii.
Au apărut niște lumini pe cer, ca niște bule.
Oare sunt spirite malefice?”
Avem o cultură foarte superstițioasă.
Când le-a văzut, a fost foarte speriată.
I-a fost teamă.
A doua zi, eram în drum spre Mexic.
Eram în mașină și ne îndreptam spre destinație.
Au început să apară niște lumini.
Mama a zis: „Asta am văzut eu, ieri.”
Eu, sora și fratele meu le-am văzut atunci.
Nu puteam explica ce am văzut.
Știu doar că ce am văzut în 1989
am văzut din nou în 2008.
A DOUA APARIȚIE VĂZUTĂ DE NORMA
Eu și soțul meu ne întorceam din Fort Worth, cam la ora asta, seara.
Am văzut luminile în zona asta.
Apăreau într-un loc, apoi în alt loc.
Erau prea rapide, ca să fie avioane sau elicoptere.
În timp ce priveam în sus, mi-am scos aparatul foto.
Am încercat să fac poze.
Dar camera nu a fost destul de rapidă ca să le poată prinde.
Apoi au dispărut.
Cred că oamenii vin în zona noastră cu un motiv.
De ce au venit aici?
Azi vom vorbi despre Don Quijote. Cine știe cine e Don Quijote?
Îmi place să lucrez cu elevii. Le zic mereu: „Puteți gândi singuri.
Trebuie să aflați toate părerile.”
Nu ca să își contrazică părinții sau vreo doctrină.
Ci ca să fie informați.
Am vrut să aflăm ce am văzut.
Cu cât am săpat, cu atât aveam mai multe întrebări decât răspunsuri.
N-am avut destul tupeu ca să sun la baza navală aeriană.
Dar Angelia a avut.
A vorbit cu maiorul Carl Lewis.
BAZA FORT WORTH
L-am sunat ca să verific
dacă au fost avioane F-16 în zonă.
A zis: „Nu. Nu au existat avioane F-16 în zonă.
Forțele aeriene spun că nu au fost avioane în zonă
Angelia mi-a povestit.
A încercat să îi ofere explicații pentru ce am văzut.
A zis că a fost reflexia de pe un avion de linie.
Ea m-a întrebat ce cred.
I-am răspuns: „E o prostie.”
Îmi făceam griji pentru Steve Allen. Se vedea că slăbise.
Soția lui mi-a spus că era mereu pe internet.
Căuta tot timpul poze.
Încerca să găsească ceva care să semene cu ce văzuse el.
I-am spus soției că vom zbura cu avioanele ca să le căutăm.
Desigur, nu i-a plăcut ideea.
Dar e ca și cum i-ai spune unui copil să nu facă ceva.
Am făcut ce am vrut.
Voiam să descoperim de unde provin, căci au apărut de nicăieri.
Am explorat toate posibilitățile. Am verificat toată zona.
Apoi, în a treia seară…
vorbeam prin radio.
Am zis: „Oare căutăm acul în carul cu fân?”
Cu Steve s-a întâmplat ce am văzut la mulți martori.
Ai senzația că deții controlul.
Apoi, brusc, vezi ceva aproape de tine
care face ceva ce pare imposibil
și care îți zdruncină toată fundația
despre felul în care vedeai lumea.
Ricky Sorrells vâna căprioare în pădure
când a văzut OZN-ul care a plutit deasupra capului lui.
M-am uitat și l-am văzut.
Ricky Sorrells are o poveste interesantă.
Ricky a văzut un OZN
cu două săptămâni înainte de incidentul din Stephenville.
DECEMBRIE 2007 APARIȚIA VĂZUTĂ DE RICKY
L-am cunoscut personal pe Ricky și mi-a spus ce s-a întâmplat.
Vâna căprioare.
Dintr-odată, totul s-a întunecat, de parcă cerul s-ar fi acoperit de nori.
S-a uitat în sus și a văzut un obiect deasupra lui.
Nu și-a dat seama ce mărime sau formă are,
fiindcă era atât de mare încât acoperea tot ce era deasupra lui.
A ridicat pușca și a privit prin lunetă, ca să vadă mai bine.
A zis că nu a văzut niciun șurub, niciun nit.
N-a văzut niciun punct de sudură.
A început să trag în obiect.
Dar și-a dat seama că nu a fost o idee bună.
Sorrells nu a vrut să pornească un război interstelar.
A decolat rapid. Dacă aș fi clipit, aș fi crezut că a dispărut.
A zis: „A fost uimitor
că un obiect atât de mare cu o viteză atât de mare,
nu m-a trag după el când a plecat.”
Dar nu a auzit niciun sunet și nu a simțit vântul.
Cumva, acel obiect nu a interacționat cu atmosfera.
Într-o dimineață, Ricky a venit la mine cu lacrimi în ochi.
L-am întrebat ce s-a întâmplat.
A zis că e hărțuit.
L-am întrebat de către cine, dar nu știa.
I-au spus că lucrează pentru guvern.
Ricky era cu siguranță intimidat.
A găsit un glonț. Sigur era militar.
Crede că l-au lăsat intenționat
ca să-l facă să nu vorbească despre asta.
Apoi m-a sunat.
A zis: „Se întâmplă ceva. Mă hărțuiește cineva.
Zboară elicoptere pe deasupra casei.
Îmi sperie vitele.”
M-a sunat pentru că își făcea griji pentru siguranța mea.
Angelia, presupunând că Ricky nu e nebun…
ce părere ai despre asta?
Cred că Ricky a fost luat în vizor
pentru că el a văzut o apariție în timpul zilei.
Știa mai multe detalii decât oricine altcineva
și m-am întrebat dacă de asta l-au luat în vizor.
Dintr-odată…
Ricky n-a mai vorbit cu nimeni.
Cred că Ricky a văzut mai multe decât noi, ceilalți.
Ricky a spus că a văzut ceva în interiorul navei…
și că semăna cu o insectă sau cu o călugăriță.
Cred că Ricky a fost abordat de cineva
și că i s-a făcut o ofertă financiară.
Voiau să tacă.
M-a sunat un colonel militar într-o după-amiază
și am vorbit cam o oră și 45 de minute.
Mi-a zis: „Am discutat mult despre ce să facem cu tine.
Ești un tip celebru.
Dacă ai dispărea dintr-odată, ar fi suspect.”
Merge împotriva vântului. Vântul bate cu 120 de noduri spre vest.
Uită-te la ea!
M-am trezit urmărind filmarea iar și iar.
Aproape obsesiv.
Nu știam ce făceau superiorii cu aceste informații.
În 2017, m-am transferat la Serviciul de Informații Navale.
Voiam să fiu analist acolo.
La scurt timp după ce am ajuns…
am început să am
niște experiențe ulterioare cu fenomenul.
Am început să văd entități non-umane în camera mea noaptea.
Mă trezeam de câteva ori pe săptămână
și îmi simțeam corpul alunecând pe pat.
Știam că mă iau.
M-am trezit fiindcă am simțit…
o mână care mă apucă de braț, aici.
Am încercat să-mi duc mâinile la față ca să alung somnul
și mi-am dat seama că nu mă pot mișca.
Și am văzut conturul unei siluete întunecate,
cu un trunchi, două brațe și un cap, care stătea deasupra mea.
Când am văzut filmarea în Marină, am știut că e ceva acolo.
Am știut că e ceva non-uman.
Deci, când au apărut în camera mea,
am știut că totul era real.
Am avut luxul de a ști că nu înnebunesc.
Știam despre ce era vorba.
Mamă! Am prins-o!
Sunt tot felul de dovezi de la senzori, de la radare.
Cred că sunt destule imagini.
Dacă le-ar face publice și ar spune ce au, nu ar trebui să dea nicio explicație.
Ar putea spune: „Nu știm. Asta avem.”
Nu ar exista nicio îndoială…
dacă fenomenul e real sau nu.
Toată lumea ar ști.
Armata americană spune
că oamenii au văzut avioane de vânătoare, nu OZN-uri
în Stephenville la începutul lunii.
Armata spune acum
că făcea antrenamente în zonă.
Zece avioane F-16 deasupra zonei militare Brownwood.
Armata dă vina pe o eroare de comunicare internă
pentru informațiile false.
Nu au mai fost apariții noi.
Era clar că nu vom primi un răspuns de la guvern despre ce erau.
Dacă nu exista ceva nou de raportat, trebuia să trecem la alte lucruri.
A fost greu pentru Angelia. I-a fost greu să renunțe la subiect.
Nu puteam abandona martorii.
Fuseseră aruncați în lumina reflectoarelor, ca mine.
În plus, au fost foarte tulburați de ce au văzut.
I-am dat o sarcină.
Am simțit că nu o va face atunci.
A plecat. Am intrat pe calculator
și am descoperit e-mailuri trimise de ea
în care a zis că ziarul și conducerea, în special eu,
am fost presați de guvern și de autorități să ne oprim.
M-am supărat pentru că nu era adevărat.
Angelia a pățit ceva ciudat.
Când a ajuns la muncă, nu mai avea calculator.
A întrebat unde îi sunt lucrurile.
I-au spus că nu mai lucrează acolo.
Am concediat-o? Da.
Dar nici ea nu mai voia să continue.
M-am bucurat să scap de povestea asta.
Dacă analizezi fenomenul OZN,
vezi că durează de 75 de ani în era modernă.
Și, totuși, azi, nu știm mai multe decât știam acum 75 de ani.
E frustrant pentru mulți cercetători,
pentru că nu există dovezi clare și solide.
Și acesta e misterul acestui fenomen.
Unde sunt dovezile?
2 FEBRUARIE 2008
A DOUA APARIȚIE VĂZUTĂ DE LEE ROY
Era ora trei dimineața.
Fusesem la un al doilea job în Stephenville.
S-a declanșat o alarmă la o firmă.
Am anunțat biroul șerifului că mă duc să verific, fiind aproape.
Când am ieșit din mașină,
am văzut o sferă de lumină pulsând pe cer.
Am poziționat camera de bord, încercând să filmez acest obiect.
Am luat filmarea acasă. Pe atunci, foloseam casete VHS.
Am băgat-o în aparat.
Nu era o filmare clară. Parcă afecta ceva calitatea.
M-am întrebat de ce a dat camera eroare atunci.
Nu mai avusesem nicio problemă până atunci.
După aceea, am folosit camera încă un an și jumătate.
N-am avut nicio problemă.
Oricare ar fi fost, cei responsabili nu au vrut o filmare clară.
Am vrut să dovedesc ce au văzut Lee Roy și Steve
și toți ceilalți martori în Stephenville, pe 8 ianuarie 2008.
Aveam declarațiile martorilor.
Știam când, unde și în ce direcție se uitau.
La evenimentul MUFON, am cunoscut un tip din Colorado, Glen Schulze.
Glen era fost expert miliar în radare.
Orice zboară pe cer e surprins în așa-numitele date radar primare.
AVION COMERCIAL
Deci, am vrut date radar ca să confirm ce mi-au spus martorii.
Autoritățile nu ni le dau, zic că nu s-a întâmplat nimic.
Trebuie cerute prin Legea accesului la informații
ca să îi forțăm să ni le dea.
Am trimis cereri la fiecare secție de poliție, la fiecare bază militară.
Am primit răspuns de la FAA, Administrația Federală a Aviației,
care mi-a oferit datele radar
de la cinci antene radar din statul Texas.
Eu și Glen Schulze am căutat patru luni prin datele radar.
Înainte să caut necunoscute, am căutat avioanele F-16.
Două avioane F-16 au început să le urmărească.
Zburau în aceeași direcție cu aceste lumini.
Astea două au zburat spre Comanche, Dublin, Stephenville.
După ce am identificat avioanele F-16,
am început să caut obiecte care nu aveau emițătoare.
Așa că am vrut să văd tot ce nu trebuia să fie pe cer.
Am ajuns unde era Steve.
M-am uitat să văd ceva necunoscut
care se potrivește cu ce a descris el.
Am găsit date radar
care confirmă ce mi-au spus Steve Allen și Lee Roy Gaitan.
Am venit să facem un foc de tabără.
Deodată, am văzut niște lumini puternice
care se deplasau cu o viteză mare.
Steve se afla aici.
Două puncte radar au arătat un obiect în mișcare fără emițător.
Am văzut prima dată nava la câteva minute după ora 18:00.
Cele două date se potrivesc cu ora
și cu poziția geografică.
A luminat peste Stephenville și a dispărut.
E în afara zonei de operare militară,
deci trebuia să aibă un emițător dacă era o navă militară. Dar nu avea.
În cazul lui Lee Roy,
aveam cinci puncte de date pe radar,
care indicau un obiect la sud de casa lui.
Am ieșit.
Mi-a atras ceva atenția pe cerul de sud-vest.
Dintr-odată, au văzut ceva mișcându-se cu o viteză fulgerătoare.
S-a îndreptat spre nord-est.
Când a zis că s-a dus spre nord-est, am găsit un punct după zece secunde.
Era spre nord-est și se mișca cu o viteză uimitoare.
Nu se întâmplă des să obții date radar
care să confirme exact ce a spus un martor
în ceea ce privește locația și ora.
A arătat fără îndoială că a zburat ceva acolo.
VITEZĂ: 44 MPH
Și că viteza cu care se deplasa nu o putem replica aici, pe Pământ.
VITEZĂ: 1900 MPH
Datele radar confirmă poveștile.
Nu există nicio îndoială că a fost un obiect pe cer
și că obiectul de pe cer nu avea un cod de emițător.
Asta arată că ne confruntăm cu ceva real, orice ar fi.
Când vrei energie, bea lapte!
Bine!
Cu toată atenția provocată de OZN,
Stephenville a devenit un loc cunoscut.
Bomboane cu lapte!
Laptele e natural…
Autoritățile primesc sute de raportări de apariții OZN…
Dacă te interesează OZN-urile, vino dacă îndrăznești!
E ceva real? Nu știu. Adică…
Cred că OZN-urile sunt la fel de reale…
ca luminile din camera asta
sau camerele din fața mea.
Și cred…
că sunt foarte reale, dar ce înțelegi prin „realitate”?
Asta e întrebarea.
Ministerul Apărării,
chiar și NASA angajează fizicieni
ca să studieze OZN-urile.
Dar nu acest domeniu va dezvălui adevărul.
Ține mai mult de domeniul științelor umaniste,
al psihologiei, filosofiei…
al studiilor religioase.
Acolo vom găsi adevărul.
Niciun fizician nu va putea spune despre ce e vorba.
Fizicianul îți poate spune cum se comportă materia fizică.
Dar științele umaniste îți vor zice de ce.
Nu e o chestiune care ține de Ministerul Apărării.
E o chestiune umană. Asta e.
De asta nu am putut să păstrez tăcerea.
Am opt copii.
Facem cu ei homeschooling și am văzut rezultatele.
Ești gata? Sus!
Care e prima?
Fiecare zi începe cu o lecție biblică.
- Ezechiel a fost un profet. - În Vechiul Testament.
În Vechiul Testament. Fiți atenți!
„M-am uitat și iată! Un vârtej a apărut din nord.
Un nor uriaș cu un foc puternic înăuntru
care lumina totul în jur.
Ceva de culoarea chihlimbarului…
radia din mijlocul focului.”
Ce a văzut Ezechiel?
Nu partea cu mesajul. Am înțeles partea aia.
Vreau să știu ce a văzut.
„Iată o roată…
a venit deodată pe pământ.
Și marginile erau pline de…”
Traduceți asta!
„…de ochi de jur-împrejur.”
- Ochi sau lumini. - Lumini sau…
- Orice. - Ferestre sau… Nu?
Faptul că vorbesc despre OZN cu copiii mei, chiar și cu cei mici,
face ca Scriptura să devină mai reală, să nu fie doar povești.
S-a întâmplat în Elveția. A filmat un tip.
E un OZN. Cum arată?
- E o roată într-o roată. - E de acum două zile.
Populația creștină nu vrea să creadă că toate astea sunt adevărate,
pentru că, dacă sunt, le schimbă întreaga realitate.
Atunci, Biblia e doar pentru noi?
Sau e și pentru ei?
Întrebarea de un milion de dolari e
care e legătura dintre viață, alte planete și religie?
Dacă m-ar întreba cineva…
„Dumnezeu a creat și alte creaturi?”
Aș zice că da.
Când Kent ne-a zis povestea,
am fost nesimțitul care l-a făcut să se simtă prost:
„Uite un tip care a văzut un Dorito zburător!”
Când ne-am uitat cu toții în sus și am văzut OZN-ul,
dintr-odată, ne-a schimbat în sensul
că acum căutăm ambele variante ale poveștii.
Când aud oameni povestind despre lucruri pe care le-au văzut,
nu mai sunt sceptică.
Au văzut ceva. Știu sigur.
Altfel, ce ar spune asta?
Desigur, psihologia de azi ar spune
că, dacă experimentezi așa ceva,
dacă vezi lucruri în camera ta noaptea…
suferi de schizofrenie.
Sau că ai o altă boală mintală severă.
Dar eu cred că nu e corect. Nu e bine.
Când am decis să vorbesc despre asta, să părăsesc marina,
mai aveam patru ani până la pensionare,
ceea ce ar fi însemnat pensie
și asigurare medicală pentru restul vieții.
Am renunțat la toate.
Și am plecat…
pentru nu e vorba doar despre mine.
Nu are legătură cu mine deloc, ne privește pe toți.
E vorba despre toți.
Iubesc romanul Don Quijote. În el, Don Quijote e considerat un nebun.
El vede totul într-o altă lumină.
Don Quijote vede aceste mori de vânt,
dar în mintea lui nu sunt mori de vânt, ci uriași.
Știu că nu suntem nebuni.
Știm că spunem adevărul,
fiindcă foarte mulți oameni au văzut aceste lumini pe cer.
Deci, nu suntem ca Don Quijote. E ceva mai mult decât atât.
Lumea poate spune că e un proiect secret al Statelor Unite.
Dar tehnologiile noastre nu sar brusc
peste 100 de ani de cercetări.
Sunt create treptat.
În acest caz, cred că ce au văzut oamenii a fost controlat inteligent.
Și nu a fost fabricat de Statele Unite sau de altă națiune.
După vreo nouă luni, îmi duceam fiica la gimnastică în Dublin.
Și am văzut niște lumini.
Am tras pe dreapta, m-am oprit și m-am uitat prin parbriz.
Clipeau sau luminau intermitent.
Apoi s-au adunat, s-au unit și au dispărut.
Am fost atât de șocată! Mi-am zis: „Doamne!
Văd despre ce au vorbit toți ceilalți.”
Mi s-a părut că universul îmi joacă o festă.
Am respins povestea vehement încă de la început.
Dar, după câteva luni, le-am văzut și eu.
Nu-mi vine să cred câți oamenii minunați am cunoscut!
Iată un lucru bun al raportărilor OZN-urilor!
Mi-a plăcut fiecare clipă și sper că voi face asta multă vreme! Mulțumesc!
ANGELIA JOINER A DECEDAT ÎN 2021.
Dacă aș putea, i-aș spune Angeliei cât de curajoasă a fost
pentru că a înțeles că există o poveste de spus.
Mi-aș fi dorit ca relația noastră să se fi încheiat altfel.
E cel mai mare regret al meu.
Firma noastră a avut de suferit pentru că urmăream OZN-ul văzut.
Asta ne-a afectat relația și a afectat-o și pe ea.
După 17 ani de căsătorie, am divorțat.
Relația mea și firma au avut de suferit. Eu am avut de suferit.
Dar tot cred că e o binecuvântare că l-am văzut.
Mereu mă gândesc la asta.
Și astăzi îmi continui misiunea.
Voi afla ce s-a întâmplat.
E un mare secret cunoscut.
Nu spun nimic nou.
E doar o chestiune de a crede sau nu.
După acest incident, FAA și-a schimbat politica
și nu mai eliberează publicului date radar.
Ricky Sorrells a refuzat să apară în film.
Luminile din Stephenville sunt, în continuare, fără explicație.
Un pahar rece de lapte Borden te va răcori!
Când ai nevoie de energie, bea lapte Borden!
Bomboane cu lapte!
Când vrei energie, bea lapte!
Bine!
Laptele e natural…
Ne place. E prea bun ca să îl lăsăm acasă.
Sâmbătă, Elsie Borden era în bucătărie.
Beauregard, fursecul e și mai bun cu un pahar de lapte Borden! Este…
…e proaspăt Sigur e bun
- Sigur e bun - Încercați lactatele noastre, pentru că…
…îți place să simți laptele în tot ce mănânci.
Bomboane cu lapte!
Laptele e natural
Subtitrarea: Alina Anescu