Vi flyttade hit i mars 2020.
Första gången jag såt nåt i himlen ville jag inte berätta det för nån.
Men det hände kanske tre, fyra gånger innan jag nämnde det för nån i Dublin.
De sa: "Den här platsen är känd för det."
-Vet ni vem Hesekiel var? -En profet?
Hesekiel var profet. Helt rätt. Och det var för väldigt länge sen, okej?
Som säkerhetskonsult gör jag ofta hotbildsanalyser för myndigheterna.
Jag har sett myndigheter ljuga rakt ut, när jag stod på den plats som de ljög om.
Det jag ser här påminner om iakttagelser som gjordes av folk i flygvapnet.
Jag fick den!
Det är rörelsen som man märker, en snabb rörelse. Det är det vi ser här.
Jösses…
Eller hur? Läskigt!
Det är nåt utomvärldsligt. Det är enda sättet att beskriva det.
"Och stjärnan som de hade sett vägledde dem till Betlehem."
Ett skäl till att många inte tror är att de inte har sett det.
Det stör deras uppfattning om vilka vi är i relation till universum.
Den vägledde dem, så den visste vart de skulle, eller hur?
Det betyder ju att den var…
-Ett ufo! -Ett ufo.
Tror jag på liv på andra planeter? Ja.
Men jag tror inte att de kommer därifrån, utan att de är det som vi kallade änglar.
Jag tror att de är budbärare. Jag vill verkligen veta vad de vill säga.
Från tidernas början har människor sett oförklarliga saker i skyn.
Är vi ensamma i universum?
Nånstans i alla data finns nåt värt att utforska.
-Vi har inte dolt någonting. -Interplanetariska rymdskepp existerar.
Det var en utomjording med stora ögon.
Det är nåt väldigt viktigt som händer här, som är väldigt äkta.
ENCOUNTERS: JAKTEN PÅ NYA UFO-BEVIS
Hur mycket av ditt jobb är hemligt?
Allt. Allt som jag gjorde, hela dagarna, var hemligstämplat.
Alltihop.
Jag heter Matthew Roberts.
Jag var kryptologitekniker i den amerikanska flottan i 16 år.
Jag var ombord på USS Theodore Roosevelt under Gimbal-incidenten.
Det var första gången jag såg Gimbal-filmen.
JANUARI 2015
-Om det är… -Titta! Den roterar.
Jag… Jag kan inte beskriva formen. Den såg lite ut som en skiva.
Den flyger fram och sen vänder den sig liksom upp på ena sidan.
Jag såg filmen, och jag såg inte den flygutrustning
som man skulle vänta sig, som vingar, fenor eller roder. Det fanns inget sånt.
Så jag kunde inte förstå hur den här saken kunde flyga som den gjorde.
Och…jag bara…
Jag fick nåt slags känslomässig respons.
När det hände förstod jag inte det.
Jag visste att den inte var vår. Jag visste att den inte var nån annans.
Så då har man bara… ett alternativ kvar, menar jag.
Vad är det?
Det är att det inte är mänskligt. Teknik från en icke-mänsklig intelligens.
Eftersom mitt jobb var hemligt och jag hade tillgång till hemligstämplad…
Jag var medveten om att det inte var första gången det hade hänt flottan.
Såna här saker hände ganska ofta.
Hela tiden. De händer hela tiden.
I JANUARI 2008 SA ÖVER 300 MÄNNISKOR
ATT DE SÅG MYSTISKA LJUS I HIMLEN ÖVER CENTRALA TEXAS
ENLIGT FORSKARE ÄR DET DEN VIKTIGASTE CIVILA OBSERVATIONEN PÅ 30 ÅR
Himlen över Stephenville har inte varit sig lik sen ett ufo…
…ett glas kall mjölk kan svalka dig.
…du gillar smaken av mjölk i all mat.
Mjölk är naturligt!
Stephenville i Texas. Världens mjölkhuvudstad.
De producerar rätt mycket mjölk där.
Det är nåt märkligt med det här området.
Jag tittar ofta på himlen.
Jag undrar vad som finns där ute som vi inte vet nåt om.
Jag växte upp häromkring.
Det finns inget att göra i småstäderna. Vill du slåss? Okej, slåss då.
Samma kväll kunde vi campa eller fiska på floden.
Det var oskyldigt. Vi hade bara kul.
PILOT OCH AFFÄRSMAN
Alla slags motorer har fascinerat mig så länge jag kan minnas.
Det ledde till att jag startade ett åkeri,
som blev ganska stort, och jag hade ganska många anställda.
Jag har alltid ägt ganska många motorcyklar, båtar, flygplan…
Jag vill se hur allt fungerar. Det är så fascinerande.
2008 hade jag ett bra liv. Jag drev ett framgångsrikt företag.
Jag hade varit gift i omkring 16, 17 år då.
Jag var väldigt välsignad.
Men det jag såg i himlen den kvällen förändrade allt.
8 JANUARI 2008
STEVES IAKTTAGELSE
Det har varit en lång, kall vinter. Det var den första fina dagen på länge.
Vi kom ut till kullen för att göra upp en brasa.
Det var jag, Mike Odom och Lance Jones.
Plötsligt såg jag väldigt starka, intensiva ljus.
De kom österifrån och kom mot oss väldigt fort.
Ljusen var väldigt starka. Jag hade aldrig sett nåt liknande.
De bländade oss nästan.
Det otroliga var att det inte kom nåt vindljud eller nåt motorljud.
Det var helt tyst.
När det kom förbi oss kände jag den mest fridfulla känsla som jag nånsin har känt.
Det var nästan som en religiös upplevelse.
Som om jag var ett med vad det än var.
Jag har aldrig känt det förr eller senare. Det var overkligt.
Efter en kort stund bara försvann det. Det flög inte iväg, utan bara försvann.
Sen kunde man räkna en två, tre sekunder,
och sen kom två F16-plan rusande efter med efterbrännkamrarna utfällda.
Och jag undrade: "Är det Världarnas krig, eller vad pågår?"
Jag tog bilen tillbaka hem, och min fru frågade vad som hade hänt.
Hon såg att jag var uppskakad.
Jag sa vad som hade hänt och hon sa: "Vad du än gör, säg det inte till nån.
Folk kommer att tro att vi är galna."
Jag sa: "Jag struntar i vad folk tycker. Allt jag vet är vad jag såg."
Nästa dag ringde jag tidningen, Stephenville Empire Tribune, ET.
Det hade inte hänt mycket den dagen som vi fick in ufo-tipset.
Angelia Joiner på redaktionen hade fått ett samtal från Steve Allen.
Han var en pilot från trakten som sa att han hade sett nåt konstigt i himlen.
Han sa: "Okej, jag måste berätta en sak, men du får inte tro att jag är galen."
Han började berätta en rent ut sagt otrolig historia.
Angelia pratade med honom och kom in till mig. "Du kommer inte att tro det…"
Det var sent på eftermiddagen och tidningen var klar.
Jag sa: "Okej, kolla upp det så pratar vi om det i morgon."
Jag växte upp i Kalifornien. Jag förlovade mig.
Min man arbetade i mejeribranschen. Hans familj var här ute, så vi flyttade.
Det var en omvälvande förändring.
Som chefredaktör var jag ansvarig för allt som publicerades.
Jag hade mycket att bevisa. Jag var den yngsta chefredaktören nånsin.
Jag var den andra kvinnan.
Och jag var fortfarande en utböling.
Jag hade väldigt mycket osäkerhet inom mig, tror jag.
UFON OCH EN SKEPTISK REDAKTÖR
Nästa morgon tog jag upp tidningen,
och såg "UFO" i stora bokstäver högst upp.
Jag blev helt knockad. Jag tänkte: "Nu är min karriär över."
"Steve Allen, Mike Odom och Lance Jones var ute och beundrade solnedgången
när de såg nåt som ingen av dem kan förklara."
Min utgivare hade sagt till Angelia: "Skriv den här artikeln i kväll."
Hon bytte ut hela förstasidan. Hon var chef och kunde göra vad hon ville.
Men jag var redaktionschef, och jag var rädd att folk skulle ifrågasätta mig
och mitt omdöme.
"Skeppet syntes dåligt och var helt tyst.
Ljusen var två kilometer långa och två kilometer breda."
Det var också knäckande. Bortsett från rubriken, bara "skeppet".
Vi antog bara att det fanns nåt slags rymdskepp där ute.
När jag kom in på redaktionen var jag ursinnig.
Jag minns att jag gick in till utgivaren och skrek och grät. "Vad har du gjort?"
Hon sa: "Du har fel. Du har helt fel om allt det här.
Tidningen är utsåld i hela countyt."
När jag började läsa artikeln började min hjärna rusa.
Jag tänkte: "Andra har sett det som jag såg."
Ska jag berätta? Vad ska jag göra?
8 JANUARI 2008
LEE ROYS IAKTTAGELSE
Det var min frus födelsedag, och vi ville hyra en film.
Jag gick ut till min polisbil för att hämta mitt kreditkort.
På väg tillbaka såg jag nånting.
Jag såg nåt som såg ut som en bubbla eller ett klot.
Den hade en röd-orange, eldgul färg.
Den var stor.
Jag fokuserade blicken på den. Det var då jag märkte det.
Min lilla pojke sa: "Titta, pappa."
Det var starka ljus som blinkade och pulserade så där.
De hade spridit ut sig.
Jag kunder räkna till 11 eller 12 ljus.
Plötsligt bara rusar de iväg med enorm hastighet.
Efter kanske en minut eller två…
…hör jag jetplan på väg.
De flög åt samma håll, i samma riktning som de här ljusen.
Jag tror att det var samma jetplan som Steve Allen såg.
När tidningen hade kommit ut ringde Lee Roy Gaitan.
Jag kände honom inte då,
men han berättade sin historia, som stämde väldigt väl överens med vår.
Jag sa: "Lee Roy, skulle du kunna hjälpa oss med det här?"
Han sa: "Nej, tyvärr."
Folk har röstat på mig för att skydda dem, precis som en sheriff.
Vad skulle de tro om jag sa att jag såg de här ljusen? Det hade krossat mig.
Jag sa att jag förstod, men jag sa:
"Kom igen, Lee Roy. Vi behöver nån med lite trovärdighet här."
Han sa: "Vi såg båda nåt väldigt speciellt och världen måste få veta om det."
Nån som Lee Roy Gaitan har mycket att förlora.
Jag har stor respekt för honom, för när jag ringde tvekade han först.
Sen sa han: "Nej, det är viktigt. Det vi såg var nåt väldigt annorlunda."
Jag såg märkliga ljus som rörde sig snabbt över himlen.
De gjorde saker som jag aldrig nånsin har sett förut.
Det var första gången en myndighetsperson sa nåt om det offentligt.
Det gjorde berättelserna mycket mer trovärdiga.
JAG HADE ALDRIG SETT NÅT LIKNANDE
När jag hörde om rapporterna var det första jag tänkte:
"Okej, här har hänt nåt betydelsefullt."
Vad som hade hänt visste jag inte då, men det var absolut värt att undersöka.
Jag är kemist i grunden, och jag var chef på ett halvledarföretag.
De senaste 16 åren har jag studerat ufo-fenomenet.
Mitt mål har alltid varit att gå vetenskapligt till väga.
MUFON står för Mutual UFO Network.
Det är en organisation som utreder ufo-iakttagelser.
2008 var jag forskningschef på MUFON.
Jag minns att jag tittade på de rapporter som kom,
och plötsligt såg jag 20 rapporter från ett område, Stephenville och Dublin.
Då visste jag att nåt ovanligt hade hänt.
Jag menade att vi behövde åka dit så fort som möjligt
och undersöka det här medan alla hade det färskt i minnet.
Vi blev kontaktade av MUFON, som jag aldrig hade hört talas om.
De ville starta en utredning.
Vi sa att vi hade Rotarys byggnad, och att de gärna fick utgå därifrån.
Jag är styrelseordförande i First National Bank i Dublin.
Min farfar var borgmästare i Dublin på 30-talet.
Min pappa var borgmästare och min bror var borgmästare.
Så ja, vi har bott i Earth County, i det här området, väldigt länge.
Utredare från Mutual Ufo Network ska utreda iakttagelserna i Stephenville.
BLICKEN MOT SKYN
Jag ställde i ordning och han sa: "Det blir nog som mest 35.
Vi har nog aldrig haft ens så många."
Vi ställde upp 35, 40 stolar, och sen öppnades dörren.
Det blev helt fullt.
Hundratals människor kom för att berätta sina historier.
Jag såg ett stort blått ljussken.
-Det var stora, runda föremål. -Man såg inte genom det eller in i det.
Det var snabbt men helt ljudlöst.
Det var helt fullt. Det stod till och med folk utomhus på trottoaren.
Några av de som hade kommit bara vände om och gick.
Det var alldeles för mycket folk för dem.
Det var åtminstone 500 människor där. Vittnen som hade sett ljuset.
Folket från MUFON blev som chockade. De hade aldrig sett nåt liknande.
Det är i väldigt få fall som vi har en sån här massiakttagelse.
Vi ställde ut alla stolar, men det stod fortfarande människor längs väggarna.
Får jag se vilka som är vittnen?
Det var som om alla hade sett nåt.
Vi börjar närma oss 100 människor som har sett nånting här.
Tidningarna kom från Houston och Dallas och till och med från utanför Texas.
Den bästa beskrivningen är en mediecirkus.
Under de kommande dagarna blev vi översvämmade av medier från hela landet.
Dussintals människor i en liten Texasstad pratar om oväntade besökare.
-Tror ni på ufon? Att det är möjligt? -Ja.
Jag insåg att hela staden hade förvandlats.
Himlen över Stephenville har förändrats
sen ett ufo ska ha setts där 8 januari.
Stephenville i norra Texas har drabbats av ufo-mani.
Det kom japanska och brasilianska filmteam…
Japanerna frågade: "Varför kommer de tillbaka till Stephenville?"
Jag svarade: "Det är ju världens mjölkhuvudstad."
De sa: "Jaha, de gillar mjölk."
"Mejeri."
Det är inte konstigt att de ser sjuka ut. Det är D-vitaminbrist.
Har du mjölk?
Skolans vetenskapsklubb gjorde en tröja och tjänade 4 000 dollar.
Det är helt otroligt.
Aluminiumfolie för att stoppa utomjordiska hjärnsonder. Snyggt.
Folk har kul med det här.
Det är det mest spännande som har hänt här på länge!
En kväll när min man och jag gick ut för att äta var restaurangen full.
Plötsligt sattes tv:n på, och där var de.
De dansade runt och fladdrade.
I kväll får märkliga fenomen över Texas oss att ställa frågor om utomjordingar.
När det började blev det helt tyst. Alla satt helt fastnaglade.
Angelia Joiner, reporter på Empire Tribune, har talat med vittnen.
Väldigt liknande berättelser från alla som har ringt och mejlat mig.
Jag tycker att de här iakttagelserna har varit väldigt konsekventa.
Angelia behandlade inte det här som en skämthistoria.
Hon tog det på allvar från början.
Efter den första artikeln blev jag lite överväldigad.
Jag tänkte: "Herrejösses, det här är större än jag nånsin kunde drömma om."
Det var trevligt att folk ringde och sa:
"Jag såg förstasidan, och det stod Dublin."
"Wow, det är ju jättekul."
Men samtidigt finns det de som bara vill göra narr av allt.
De älskar att driva med allt och alla.
Det kom hit radiostationer från Fort Worth
som bara ville driva med oss.
De tog min hund. De tog min fru. De ska inte få ta min pickuptruck!
Folk kom bara för att försöka motbevisa de här människorna.
När ett litet grönt monster kommer hit, då kommer jag att tro på det.
När de här iakttagelserna började såg vi det,
men vi sa inte så mycket om det.
PATS OCH LISAS IAKTTAGELSE
Det började bli mörkt, ungefär som nu.
Min vän Kent berättade om nåt som han hade sett ett par dagar tidigare.
Jag tittade upp och tänkte: "Det där är bara inte normalt."
Han såg en enorm…
Han kallade det en Dorito!
Det var som en triangel. Jag sa först att det var som en Dorito.
Han ställer sig upp och sträcker på ryggen och plötsligt säger han: "De är tillbaka."
Jag sa: "Vem är tillbaka?" Han bara pekar.
Jag ser en stor triangulär farkost.
Det otroliga var att det var helt tyst. Det kom inget ljud alls.
Jag kunde inte förstå vad jag såg, för det var så enormt att man bara tänkte:
MATTELÄRARE
"Vad är det där?
Sen försvann det bara plötsligt.
Som om det bara gick upp i rök.
Jag var inte rädd, men det var som att jag tänkte…
Jag började tvivla på om jag hade sett nåt.
Men nästa dag var det som: "Berätta inte för nån."
Om vi sitter där och säger: "Ja, jag såg en farkost och jag såg ljus…"
Vem ska vi berätta det för,
och vad kommer vi i så fall att få för reaktioner?
Det vi inte förstår försöker vi förklara,
men vår kultur är också öppen
för att acceptera saker som vi kanske inte ser eller förstår.
Vi söker inte fakta hela tiden, som här i USA.
Att nåt är oförklarligt behöver inte betyda att det inte är på riktigt.
2008 såg jag ljussken i skyn.
Det häftiga med det var att när jag såg dem mindes jag
att de var desamma som jag hade sett som tonåring.
NORMAS FÖRSTA IAKTTAGELSE
Vi kommer från Mexiko.
På jullovet skulle vi åka till Michoacán i Mexiko med familjen.
Kvällen innan hade mamma varit på gården och hon sa:
"Jag matade kalvarna när jag såg ljus på himlen, som bubblor.
Kan det vara onda andar eller nånting?"
Vi är en ganska vidskeplig kultur, så när hon såg dem blev hon skrämd.
Hon blev rädd.
Nästa dag satt vi i bilen och var på väg mot Mexiko,
när vi såg ljusen komma.
Min mamma sa: "Det var de ljusen jag såg i går."
Jag och min syster och mitt andra syskon såg dem då.
Vi kunde inte förklara det.
Jag vet bara att det jag såg 1989 var samma sak som jag såg igen 2008.
NORMAS ANDRA IAKTTAGELSE
Jag och min man var på väg hem från Fort Worth vid ungefär den här tiden.
Vi såg ljusen uppe i det här området.
De bubblade liksom på en plats och sen på en annan plats.
De var för snabba för att vara flygplan eller helikoptrar.
Jag hängde ut genom dörren och försökte ta bilder med min kamera,
men kameran var inte tillräckligt snabb för att fånga dem på bild.
Sen var de borta.
Jag tror att folk tar sig till en plats av en anledning.
Om de är här, vad gör de här?
I dag ska vi prata on Don Quijote. Vem känner till den?
Jag älskar att jobba med elever. Jag säger till dem att tänka själv
och leta upp all tillgänglig information.
Inte för att de ska gå emot sina föräldrar eller så, utan för att bli välinformerade.
Vi var väldigt drivna att få reda på vad vi hade sett.
Ju mer vi grävde fick jag bara fler frågor än svar.
Jag vågade inte ringa flottans flygbas.
Angelia gjorde det. Hon ringde och pratade med major Carl Lewis.
FLOTTANS FLYGBAS
Jag ringde honom för att höra om de hade F16-plan i området.
Han sa att de inte hade några F16-plan i området.
Enligt flygvapnet hade de inga plan i området under iakttagelserna.
Angelia sa att han hade en massa olika bortförklaringar för vad vi kunde ha sett.
En bortförklaring var reflektioner från ett passagerarflygplan.
Hon frågade vad jag tyckte, och jag sa: "Det är reflektioner från min röv."
Jag blev orolig för Steve Allen. Han såg helt förstörd ut.
Hans fru sa att han tillbringade all sin tid på nätet och letade efter bilder,
för att hitta nåt som såg ut som det som han hade sett.
Jag sa till min fru att vi skulle flyga upp och leta efter det.
Hon tyckte inte om den tanken.
Men det är som att säga till ett barn. Vi kommer att göra det vi vill göra.
Vi hoppades kunna se var den kom från, eftersom den dök upp ur ingenting.
Vi utforskade alla möjligheter och finkammade hela området.
Den tredje kvällen pratade vi med varandra på radio.
Jag sa: "Är det inte som att leta efter en nål i en höstack?"
Det som hände med Steve har jag sett hända med många vittnen.
Man har en känsla av kontroll.
Men plötsligt ser man nånting helt nära,
som gör nånting som är så omöjligt
att det skakar grundvalarna för hur man trodde att världen såg ut.
Ricky Sorrells jagade i skogen,
när han säger att ett ufo stannade och svävade precis över honom.
Jag stod så här och kunde se det.
Ricky Sorrells har en intressant historia.
Ricky såg ett ufo nästan två veckor före incidenten i Stephenville.
RICKYS IAKTTAGELSE
Jag har träffat Ricky och då berättade han vad som hände.
Han var ute och jagade när allting plötsligt blev mörkt,
som om det hade blivit molnigt.
När han tittade upp såg han ett föremål ovanför sig.
Han kunde inte säga hur stort det var eller hur det såg ut
eftersom det var så stort att det täckte hela hans synfält.
Han höjde sitt gevär och tittade på det genom siktet för att kunna se det bättre.
Han sa att han inte kunde se muttrar eller nitar nånstans. Det var sömlöst.
Det var allt han såg.
Han funderade på att skjuta det,
men insåg att det nog inte var det smartaste att göra.
Sorrells ville inte starta ett rymdkrig.
Det försvann så fort. Det var nästan som om det gick upp i rök.
Han sa att det mest otroliga var
att det här stora föremålet som rörde sig så snabbt
borde ha sugit honom med sig, men det kom inget ljud, ingen vind, ingenting.
På nåt sätt påverkade föremålet inte atmosfären.
En morgon kom Ricky hem till mig, och han grät.
Jag frågade vad som hade hänt, och han sa att han blev trakasserad.
"Vem trakasserar dig?"
Han sa: "Jag vet inte." De säger att de kommer från myndigheterna."
Ricky blev definitivt hotad.
Han hittade en kula från ett militärvapen.
Han tror att de lämnade den där för att övertala honom att hålla tyst.
Plötsligt ringde han mig och sa att det var nån som trakasserade honom.
"Det är en massa helikoptrar som flyger över min gård.
De hetsar ihjäl mina kor."
Han kom till mig för att han var orolig för min skull.
Angelia, om Ricky inte är knäpp, vad säger du om allt det här?
Det kan vara så att Ricky blev utvald
för att han var den enda som såg nånting dagtid.
Han såg fler detaljer än nån annan,
och det var kanske därför de valde ut honom.
Plötsligt…börjar Ricky prata med alla.
Jag tror att Ricky såg mycket mer än vad vi andra såg.
Ricky har sagt att han såg nånting inuti farkosten.
Det såg ut som nåt slags insekt eller kanske en bönsyrsa.
Jag tror att Ricky kan ha blivit kontaktad av nån
som erbjöd honom en finansiell överenskommelse.
De ville tysta honom.
En överste ringde till mig en eftermiddag och pratade i en timme och 45 minuter.
Han sa: "Vi har pratat en hel del om vad vi ska göra med dig.
Du är ganska känd här. Om du plötsligt försvann skulle det verka misstänkt."
De flyger mot vindriktningen, 120 knop västlig. Kolla in den, alltså!
Jag tittade på filmerna om och om igen, nästan som om jag vore besatt.
Jag visste inte vad befälen över mig gjorde med informationen.
2017 förflyttades jag till flottans underrättelsetjänst.
Jag skulle bli analytiker där.
Och…
Strax efter att jag hade kommit dit började jag få
de här efterupplevelserna av fenomenet.
Det var då jag började se icke-mänskliga varelser i mitt rum om nätterna.
Jag kunde vakna flera gånger i veckan
och känna hur min kropp liksom gled över sängen.
Då visste jag att de skulle ta mig.
En gång vaknade jag när jag kände hur en hand tog tag i min arm, här.
Jag försökte höja händerna mot ansiktet för att svepa bort sömnen.
Då insåg jag att jag inte kunde röra mig.
Jag kunde bara se silhuetten av en skuggfigur
med en överkropp, två armar och ett huvud som stod över mig.
När jag såg de här filmerna i flottan insåg jag att det fanns nåt där ute,
att det fanns nåt icke-mänskligt där ute.
Jag visste, när de dök upp i mitt rum, att allt jag upplevde var på riktigt.
Jag hade turen att veta att jag inte höll på att bli galen.
Jag visste vad det var för nåt.
Jag fick den!
Det finns alla möjliga sensordata, radardata…
Det finns tillräckligt mycket film för dem att bara släppa till allmänheten.
De behöver inte ens ge en förklaring, utan kan bara säga att det är vad de har.
Ingen skulle tvivla på huruvida det här fenomenet är äkta.
Alla skulle veta det.
USA:s militär säger nu att det var stridsflygplan, inte ufon,
som folk såg i Stephenville tidigare i januari.
Nu säger militären att de hade övningar i området trots allt,
tio F16-plan över Brownwoods militärområde.
Militärens talesman säger att en intern kommunikationsmiss
ledde till felaktig information.
Det kom inga nya iakttagelser.
Myndigheterna tänkte inte svara på vad det kunde ha varit.
Om vi inte hade nåt nytt att säga måste vi gå vidare.
Det var svårt för Angelia att släppa det och bryta sig loss från det.
Jag kunde inte överge vittnena.
De blev inkastade i rampljuset precis som jag.
Dessutom påverkades de på djupet av det som de hade sett.
Hon fick ett jobb, men jag fick en känsla av att hon inte gjorde det.
Hon gick, och jag gick in på hennes dator och hittade mejl som hon hade skickat
där hon sa att tidningen, ledningen här och jag personligen
hade blivit pressade att sluta skriva av myndigheterna och stadsfullmäktige.
Det gjorde mig ganska arg, för inget av det stämde.
Det var konstigt. En dag när Angelia kom till jobbet var hennes dator borta.
När hon frågade vad som hade hänt sa de att hon inte jobbade där längre.
Blev hon avskedad? Ja.
Samtidigt ville hon fortsätta med nånting som inte var intressant för oss längre.
Om man tittar på ufo-fenomenet har det hållit på i 75 år i modern tid,
men vi vet fortfarande inte mycket mer i dag än vi visste för 75 år sen.
Det är problematiskt för många inom vetenskaperna,
för det finns inga kristallklara, påtagliga bevis.
Det är det mystiska med fenomenet. "Var är bevisen?"
2 FEBRUARI 2008 LEE ROYS ANDRA IAKTTAGELSE
Klockan var tre på natten, och jag jobbade extra ute i Stephenville.
Det kom in ett larm från ett företag.
Jag ringde sheriffen och sa att jag var i närheten och kunde ta det.
När jag klev ur bilen tittade jag upp och såg en pulserande glob i skyn.
Jag försökte ställa in min kamera så att jag skulle kunna spela in det.
Jag tog med videon hem.
På den tiden var det VHS. Jag stoppade den i spelaren där hemma.
Det var ett nytt videoband. Det var som om nåt hade stört kvaliteten.
"Varför måste det här bandet strula just nu?"
Jag hade aldrig tidigare haft problem med några videoband.
Sen använde jag samma kamera i ett och ett halvt år
innan vi gick över till digitalt utan ett enda problem.
Vad det än var, så ville inte de som var ansvariga att det skulle fångas på film.
Jag ville få bekräftat det föremål som sågs av Lee Roy och Steve
och alla andra vittnen i Stephenville den 8 januari 2008.
Jag hade vittnesutsagorna. Jag visste när och var och åt vilket håll de tittade.
Vid ett MUFON-möte träffade jag en kille från Colorado, Glen Schulze,
som var tidigare radarexpert åt armén.
Allt som flyger i himlen fångas med det som kallas primära radardata.
KOMMERSIELLT FLYGPLAN
Jag ville få radardata som bekräftade det som vittnena hade sagt.
FAA lämnar inte ut nåt, för de hävdar att inget hände.
Man måste utnyttja offentlighetsprincipen och tvinga dem att lämna ut sina data.
Jag begärde ut data från alla polismyndigheter, alla militärbaser,
och jag fick bäst resultat från luftfartsmyndigheten FAA.
De gav mig radardata från fyra olika antenner över hela Texas.
Det tog Glen Schulze och mig fyra månader att gå igenom alla radardata.
Innan jag letade efter okända föremål letade jag upp alla F16-plan.
Två F16-plan kom snabbt efter.
De flög åt samma håll som de här ljusen.
Det här var de två som flög ner till Comanche, Dublin och Stephenville.
När jag hade hittat F16-planen,
började jag leta efter föremål som inte hade radiosändare.
Jag ville se allt som inte borde finnas i himlen.
Jag kom till Steve,
och började leta efter okända föremål som stämde överens med hans beskrivning.
Jag hittade radardata som bekräftade
det som Steve Allen och Lee Roy Gaitan hade berättat.
Jag kom ut för att göra en brasa, och plötsligt såg jag starka ljus
som rörde sig väldigt snabbt.
Steve befinner sig här.
Två punkter på radarn visar ett föremål utan sändare som rör sig.
När vi först såg skeppet var det strax efter klockan sex.
De två datapunkterna stämmer överens när det gäller tid och geografisk plats.
18.18
Den lyser upp över Stephenville och sen försvinner den.
Det är utanför militärens övningsområde.
En militärfarkost borde ha en sändare., men det har den inte.
När det gäller Lee Roy hade jag fem datapunkter från radarn
som visade att det fanns ett föremål söder om hans hem.
Jag kom ut och såg nånting i himlen, i sydvästlig riktning.
Plötsligt bara försvinner de med otrolig hastighet.
Jag skulle säga att de rör sig mot nordost.
När han säger att de rör sig mot nordost finns en datapunkt tio sekunder senare.
Den är nordost om honom och rör sig väldigt snabbt.
Det är inte särskilt ofta som man kan få radardata
som bekräftar precis det ett vittne sa både när det gäller plats och tid.
Vi kunde se i svart på vitt att nånting flög där ute…
HASTIGHET: 70 KM/H
…som rörde sig snabbare än nånting som vi kan göra här på jorden.
HASTIGHET: 3 000 KM/H
Berättelserna stämmer med radardata. Det fanns absolut ett föremål i himlen då.
Det föremålet hade dessutom ingen transponderkod.
Det betyder att det är verkligt, vad det än är.
När du behöver energi, prova mjölk.
Okej!
Med alla ufo-iakttagelser är Stephenville inte längre en okänd plats.
Milk Duds!
Mjölk är naturligt…
Myndigheter har fått rapporter om hundratals ufo-iakttagelser…
Om ni är intresserade av ufon kanske ni vill komma hit, om ni vågar.
Är nåt av det här verkligt? Jag vet inte…
Jag tror att ufon är lika verkliga som lamporna i det här rummet
eller kamerorna framför mig.
Jag tror att…
Jag tror att de är verkliga. Men vad är verklighet? Det är frågan.
Man kan se hur försvarsdepartementet och NASA anställer fysiker
som ska jobba med det här ufo-problemet.
Men det är inte där sanningen finns.
Det här handlar snarare om humaniora.
Det handlar om psykologi, filosofi och religionsvetenskap.
Det är där man hittar sanningen.
Ingen fysiker kommer att kunna säga vad det här är för nåt.
En fysiker kanske kan berätta hur fysisk materia kan bete sig.
Bara humaniora kan berätta varför.
Det är inget för försvarsdepartementet.
Det är nåt allmänmänskligt.
Det är därför jag inte kunde rättfärdiga att hålla tyst.
Jag har åtta barn.
Vi har hemundervisning, och det har verkligen burit frukt.
Beredd? Upp!
Vilken börjar vi med?
Varje dag börjar med en bibelklass.
-Hesekiel var profet, precis. -I Gamla testamentet.
I Gamla testamentet. Kolla in det här.
"Jag såg en stormvind komma från norr,
ett väldigt moln med flammande eld, omstrålat av ljus.
Och längst därinne, längst inne i elden, glimmade det som av vitt guld."
Vad var det som Hesekiel såg?
Inte budskapet. Jag fattar budskapet. Jag vill veta vad han såg.
"Jag fick plötsligt se ett hjul på marken."
"Dess fälgar var fulla av…"
Översätt det här för mig.
"…ögon hela vägen runt."
Ögon eller ljus.
Ljus eller…
-Vad som helst. -Fönster eller… Eller hur?
Att prata om ufon även med mina allra minsta barn
gör skriften väldigt mycket mer levande än bara ett gäng berättelser.
Det här är ett ufo som nån har filmat i Schweiz. Vad ser det ut som, där?
-Ett hjul inuti ett hjul. -Det var för två dagar sen.
De kristna församlingarna vill inte tro att det här är verkligt,
för det skulle förändra hela deras verklighet.
Men är Bibeln bara till för oss? Eller för dem också?
Den stora frågan är:
Hur kan liv på andra planeter och våra religioner passa ihop?
Om nån skulle fråga mig
om Gud skapade andra varelser så skulle jag säga ja.
När Kent berättade sin historia, var jag riktigt jobbig.
Jag retade honom och sa: "Han har precis sett en flygande Dorito."
När vi alla tittade upp och såg den,
förändrade det oss alla så att vi nu kan se båda sidor av historien bättre.
När jag hör folk berätta om saker som de har sett
så tvivlar jag inte längre.
Jag tänker: "De såg nånting, det vet jag. Varför skulle de annars berätta om det?"
Dagens psykologer skulle förstås säga att om man upplever såna här saker
och om man ser saker i ens rum på natten, så är man schizofren.
Eller att man har nån annan allvarlig mental sjukdom.
Men för mig stämmer inte det.
När jag bestämde mig för att prata om det och lämna flottan
skulle jag ha gått i pension om fyra år.
Då hade jag fått en pension och sjukförsäkring för resten av mitt liv.
Men jag lämnade allt det där. Jag struntade i det.
För det här handlar inte bara om mig. Det handlar om oss alla.
Det handlar om alla.
Don Quijote är en av mina favoritromaner. Don Quijote själv är en galning.
Allt som han ser, ser han i ett annat ljus.
Don Quijote ser väderkvarnarna, men för honom är de inte väderkvarnar.
De är jättar.
Vi vet att vi inte är galna. Vi vet att det här är trovärdigt.
För många människor såg de här ljusen i skyn.
Så vi är inte Don Quijote. Det finns nåt mer här.
Man kan hävda att det var nåt slags hemligt militärprojekt.
Vår teknologi tar inte plötsligt ett språng på 100 år.
Utvecklingen sker gradvis.
Jag tror att det som alla människor såg styrdes av en intelligens.
Det hade inte tillverkats av USA, eller av nån annan nation på jorden.
Ungefär nio månader senare, när jag körde min dotter till gymnastiken,
så såg jag några ljus.
Jag stannade bilen och tittade ut genom vindrutan.
De blinkade eller kom in och ut ur fokus.
Sen kom de samman på nåt sätt och bara försvann.
Jag blev så skakad och chockad. Jag såg det som alla hade pratat om hela tiden.
Det kändes som om universum försökte sätta dit mig.
Jag var så skeptiskt mot de här historierna så länge,
men flera månader senare dök det plötsligt upp framför mig.
Jag har träffat många fantastiska människor.
Det är det fina med ufo-rapportering.
Jag har älskat varje minut och jag hoppas kunna göra det här länge till. Tack.
ANGELIA JOINER DOG 2021
Jag skulle vilja säga till Angelia hur modig hon var
som förstod att där fanns en historia som behövde berättas.
Jag önskar verkligen att vi hade avslutat vår relation på ett annat sätt.
Jag ångrar det mest av allt.
Vårt företag gick dåligt för att jag jagade det där ufot som vi hade sett.
Det satte press på vårt förhållande och på henne också.
Efter att ha varit tillsammans och gifta i 17 år slutade det med att vi skilde oss.
Mitt förhållande led. Mitt företag led. Jag led.
Men jag ser det som en välsignelse att jag såg det. Jag glömmer det aldrig.
Jag söker fortfarande, ännu i dag. Jag tänker ta reda på vad som hände.
Det här är en stor öppen hemlighet.
Inget som jag säger är nyheter.
Det är bara en fråga om huruvida man tror eller inte.
EFTER DET HÄR FALLET HAR FAA ÄNDRAT SIN POLICY
OCH FÖRSER INTE LÄNGRE ALLMÄNHETEN MED RADARDATA
RICKY SORRELLS VILLE INTE MEDVERKA I FILMEN
LJUSEN ÖVER STEPHENVILLE FÖRBLIR OFÖRKLARADE
Ett kallt glas Borden-mjölk svalkar. När du behöver energi, prova Borden-mjölk.
När du behöver energi, prova mjölk.
Okej!
Mjölk är naturligt. Vi gillar det. Det är för gott att lämna hemma.
Det är lördag, och Elsie står i sitt kök.
Kakan skulle smaka ännu bättre med ett glas Borden-mjölk. Det smakar…
Prova alla våra mejeriprodukter…
Du gillar mjölk med allt du äter.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu