Jeg er Enmyoin-templets overhoved.
Den 29. i rækken.
Der er mange mennesker, som har set masser af ufoer her.
Jeg så en ufo her engang.
En meget stor ufo.
Her.
Den var så stor.
Og den bevægede sig sådan her.
Men jeg var overrasket over at se så stor en ufo.
Mine ben gav efter.
Det er rigtigt. Jeg så det selv. Jeg kunne ikke andet end at tro det.
Og det var lige før jordskælvet. For omkring 12 eller 13 år siden, ikke?
Vi har netop modtaget nyheden om et stort jordskælv ud for Japans østkyst.
11. MARTS 2011
Skælvet blev målt til 8,9 Mw og ramte kl. 02.46.
Sendai var den nærmeste by.
Det har vi havet, ikke?
Der var mange huse her.
Vandstanden var så høj.
PTWC har udsendt tsunamivarsel for Japan, Rusland, Minami-Tori-shima og Marianerne.
…bølger skyllede ind over land.
Den nærmeste by, havnebyen Sendai, blev ødelagt af tsunamien…
Folk nær kysten bør straks søge mod højere områder.
Der.
Og der.
Atomembedsmænd i området advarer om en mulig reaktornedsmeltning.
Vi hører konstant, at kølesystemet ikke virker.
En Kinasyndrom-nedsmeltning og et strålingsudslip er…
Uret tikker.
For hvert minut nærmer vi os det tidspunkt, hvor et sekundært…
Under den atomulykke kom der også ufoer, ikke?
Der var mange lige efter eksplosionen.
Jeg var så chokeret.
Helt fra tidernes morgen har mennesker set uforklarlige ting på himlen.
Er vi alene i universet?
Et sted i dataene er der noget, der er værd at undersøge.
Vi har ikke skjult noget. Der findes interplanetariske rumskibe.
Jeg troede, det var et rumvæsen.
Der foregår noget meget vigtigt her, som er autentisk og ægte.
NÆRKONTAKT
I dagene omkring nedsmeltningen på Fukushima-atomkraftværket
berettede hundredvis af mennesker om mystiske lys på himlen.
Nogle mener, at det var sjæle, der tilhørte ofrene for tragedien.
Andre mener, det var noget andet.
LYS OVER FUKUSHIMA
FUKUSHIMA-ATOMKRAFTVÆRKET
SIKKERHEDSZONEN
KEISUKE UDAGAWA AVISREDAKTØR
Den 14. marts
så jeg atomkraftværket i Fukushima eksplodere.
Lige bagefter tog jeg hertil.
Min ven boede lidt tættere på kysten.
Så jeg tænkte, at jeg måtte hjælpe, og tog hertil.
Desværre var min ven død.
Men selvom min ven ikke længere er her, kan jeg jo godt hjælpe til.
Så jeg bliver her lidt.
Der var virkelig mange, der døde.
Mange måtte flygte og efterlade deres ting.
Der skete meget på de fem år.
Der var mange mystiske historier.
Som forventet er meget blevet skyllet i havet af tsunamien.
Så jeg ser mig også om på strande og sådan.
Lige efter katastrofen
lå der bjerge af murbrokker, hvis man så i den retning.
Og i den retning blev huse og den slags revet med af bølgerne.
Dengang var vi fem, der så disse fantastiske lyskugler over havet.
Der var mange af dem, der lå på sådan en række.
Der var virkelig mange.
Det var blåhvide kugler af lys.
De var virkelig smukke.
ISHINOMAKI 115 KILOMETER FRA ATOMKRAFTVÆRKET
I en lille, idyllisk by som Ishinomaki
havde ingen, heller ikke jeg, forestillet sig,
at der pludselig ville komme en tsunami.
JIYO SAKUMA BILLEDKUNSTNER
Min mor blev født i denne lille havneby
og var lærer på grundskolen her.
Hun elskede virkelig skolen
og talte ofte kærligt om sine elever.
Tsunamien ødelagde skolen her.
Alt var fuldkommen ødelagt.
Efter eksplosionen på atomanlægget
har en del mennesker i nærheden rapporteret, at de har set ufoer.
Jeg ved ikke, hvad det er, de skal her.
Men de fløj helt åbenlyst rundt og foretog sig et eller andet.
Jeg tror, der er en meget klar forbindelse
mellem UAP-aktivitet og atomkraftværker,
og jeg tror, det går årtier tilbage.
På baggrund af over 30 års omfattende forskning mener jeg,
DR. JENSINE ANDRESEN FORFATTER
at der findes et avanceret, udenjordisk væsen,
som opererer her på Jorden og i havene.
Og en af de vigtigste ting, vi skal lære at acceptere,
er, at det sker.
LUFTVÆRNSSTYRELSEN
Nogle af de offentliggjorte amerikanske regeringsrapporter,
der går årtier tilbage, er fantastiske.
Og de er ikke det mindste tvetydige.
FBI-dokumentation. CIA-dokumentation.
Det går tilbage til 1930'erne,
hvor man forskede for at forstå fission.
Men så tager det virkelig til i 1940'erne,
især lige efter sprængningen af de to atombomber i Japan i 1945.
Så på det tidspunkt er der ingen tvivl.
Man ser den ene hændelse efter den anden
i nærheden af steder, der er forbundet med atomvåben.
Los Alamos i 1940'erne.
Sandia National Labs.
Kirtland Air Force Base, hvor man opbevarede atomvåben.
Bum, bum, bum. De er grundige. De overser ikke noget.
Hvis man ser på mange af de UAP'ere,
som meget troværdige vidner har berettet om,
er der en form for signal til os.
Under Fukushima-katastrofen var der mange rapporter om ufoaktivitet.
Jeg har lige set en ufo!
Det er utroligt, men der flyver en ufo rundt.
Først troede jeg, at militærfly kom med nødhjælp…
Ud over hundredvis af tweets dukkede der en video op,
angiveligt af uforklarlige lys over ulykkesstedet.
Men ikke kun i Fukushima. I 1986, i Tjernobyl,
hvor reaktor fire eksploderede,
TJERNOBYL 1986
blev der også rapporteret om kraftig ufo-aktivitet.
Da branden i Tjernobyl var på sit højeste,
målte man 3000 millirøntgen, som er måleenheden for ioniserende stråling.
Og lige da branden kulminerede, observerede mange en ufo,
som blev i tre minutter, rettede en lysstråle mod reaktor fire og forsvandt.
De tog en ny måling, og den var faldet til 800.
Bare på et par minutter.
Det virker som et meget bevidst forsøg på
at afhjælpe den fare, der opstod på grund af ulykken.
OPTAGELSER AF REAKTOR TO OG TRE
FUKUSHIMA 2011
Alle gik i panik, da atomkraftværket eksploderede.
Vi evakuerede straks efter jordskælvet. Vi flygtede.
Folk frygtede strålingen og skyndte sig væk.
Det var skræmmende i starten.
...der for 24 timer siden var en by med 71.000 indbyggere,
ligger nu under vand. Ingen bygninger står stadig.
Men helt mirakuløst nåede tsunamien ikke templet.
Det blev kaldt "Mirakel-templet".
Jeg tror virkelig på usynlige kræfter, såsom guddommelig kraft og ufoer.
Jeg tror, de kom og hjalp os.
TOMONORI IZUMI ENMYOIN-TEMPLETS OVERHOVED
Ufoer, rumvæsener og hele spørgsmålet om det ydre rum
afbildes på mange måder i japansk popkultur.
ROLAND NOZOMU KELT JOURNALIST OG FORFATTER
Mange anime- og mangahistorier foregår i det ydre rum.
Med hensyn til Astro Boy spørger folk, hvordan vi kunne skabe en helt,
der er drevet af atomenergi,
så kort tid efter, at nationen blev ødelagt af en atombombe?
Hjælp!
Far.
Det andet vigtige aspekt er, at Astro Boy er halvt dreng og halvt robot.
Hans far var læge og skabte Astro Boy, fordi hans egen søn blev dræbt.
Min eneste Tobio…
Så er det nærliggende at sige,
at faderens familiemedlemmer blev dræbt i krigen.
Så lad os bruge teknologi til at skabe noget nyt
og give os en fremtid.
Så der var en enorm tiltro til teknologi, som stammer fra traumer.
Wow, jeg flyver, jeg flyver!
På en måde var det
et udtryk for den japanske underbevidsthed i efterkrigstiden.
Astro Boy var den første af de karakterer, der er halvt et og halvt noget andet.
Hvem helvede er du?
Jeg er Ultraman.
Ultraman?
Ultramans karakter er så vidunderlig,
fordi han er fra en anden planet.
Han dummer sig.
Ved et uheld støder han sammen med et menneskes skib,
som styres af en forsker, der er på patrulje.
Ultraman skammer sig over at have ramt ham fyrens skib og beslutter,
at han vil fusionere med ham. Så de to smelter sammen og bliver til Ultraman.
Et rumvæsen og et menneske fusioneres, og Ultraman er et udtryk for,
at nogle rumvæsner er gode.
De prøver faktisk at beskytte folk.
Som barn elskede jeg den tanke.
Da jeg var syv, tænkte jeg af en eller anden grund meget på rumvæsner.
Jeg kunne ikke forestille mig, hvordan de så ud.
Men deres varme følelser var utroligt håndgribelige.
Jeg var sikker på, at de eksisterede.
Mit syvårige jeg var overbevist om det.
De findes. De viser bare ikke deres former.
Men de holder altid øje med os.
Jeg ved ikke, hvad du håber på, men jeg er professor.
Jeg er ikke ufolog.
Jeg er professor i religionsvidenskab.
Så jeg studerer religion.
DR. PASULKA PROFESSOR & FORFATTER
Det er forkert at fokusere på, om det er ægte eller ej.
Vi burde se på, hvordan disse hændelser påvirker folk.
For de har ikke blot ændret individuelle liv.
Troen på ufoer er nu også et nyt, globalt trossystem.
Det er ikke en religion, men det minder om det.
Ser man på min forskning, har man kontinuerligt
set op på himlen og fået øje på ting,
der er ukendte, som man så har forsøgt at identificere.
Og i dag oplever vi stadig, at folk ser ting på himlen,
men det, de ser på himlen,
er noget, som de mener er avanceret teknologi.
For tusind år siden tænkte man: "Måske er det en engel.
Måske er det en dæmon."
I dag kigger folk op og siger: "Det er en ufo."
DR. TANAKA KAZUO IT-EKSPERT
Personligt håber jeg virkelig, at der eksisterer ufoer.
Men jeg hader at blive ført bag lyset.
Jeg vil have ægte beviser.
Jeg har prøvet at finde beviser, men der er ikke nogen.
FLYVENDE TALLERKEN FUNDET I NEW MEXICO
Vandrehistorierne om ufoer dukkede op i USA i 1947.
Derfor kan man ikke finde billeder eller tegninger fra før den tid.
Men min forskning viser, at den slags findes i Japan.
Der har man legenden om Utsuro-bune, det hule skib.
Det her er en kawaraban, som var datidens avis.
Her ser det ud til, at alle optegnelser henviser til samme begivenhed i 1803.
Først troede jeg, det var et skibsforlis, der involverede et udenlandsk skib.
Men det var ikke tilfældet.
Jeg undersøgte det grundigt,
og der fandtes knap nok skibe med den form i Edo-perioden.
Alle dokumenterne nævner konsekvent,
at der var tre vinduer eller noget lignende.
Og en anden interessant ting er,
at næsten alle dokumenterne nævner denne kvinde.
Folk kalder det ofte "rumsprog", men jeg foretrækker "lyssprog".
Jeg omdanner de frekvenser, jeg modtager, til lyd.
Det kan være musik eller ord, som…
På den måde er jeg i kontakt med universet og rumvæsner.
MIHO NINAGAWA DRAMALÆRER
Jeg er et rumvæsen.
En reinkarnation af mange stjerner.
Tiden er inde til en stor opstigning her, som jeg gerne ville observere.
Lad os begynde.
Klar.
Japan har ikke en religion i ordets engelske betydning.
En institutionaliseret religion. Der er intet som De Ti Bud.
Etiske karakteristika i japansk kultur lærer man i skolen og derhjemme.
Så adfærd og identitet er forankret i kontekst.
I denne sammenhæng opfører man sig på en bestemt måde og har en bestemt identitet.
Og i en anden sammenhæng kan man være noget andet.
Uden at blinke.
Du kan være lærer eller kunstner
og samtidig tale "lyssprog", kanalisere rumvæsnerne,
og måske vide, at du er en af dem.
Husk, at du kom til Jorden,
fordi der er noget, du virkelig vil udrette.
Det er et mysterium, men der er også en styrke i,
at Japan kan rumme det, som vi mener er et paradoks,
og samtidig udvikle sig.
Tre måneder efter jordskælvet i det østlige Japan
oplevede min kone og jeg et møde.
Det blev et vendepunkt for os.
Man hører konstant, at ens syn på livet ændrer sig,
men det var præcis, hvad der skete.
Jeg tror, klokken var to om natten.
Det var, som om vi blev iagttaget.
Hun vågnede midt om natten.
Hun skreg, så jeg vågnede også. Og så var den der.
Jeg så et klart, rundt lys,
og det nærmede sig.
YUKO SAKUMA JIYOS KONE
Vi var helt forbløffede.
Lige foran os svævede der en gylden ufo.
Han talte virkelig til denne ufo,
og den reagerede ved at blinke med lysene.
Ufoen skinnede i guld
og udsendte så et lyserødt lys, der var meget kraftigt og intenst.
Det føltes, som om den sagde: "Det er okay."
På en meget indbydende måde.
Vi troede på dem og følte, at de også passede på os.
Stedet, hvor hændelsen indtraf, forblev ukendt i lang tid.
Man mente, det var et fiktivt sted.
Og hvis stedet er fiktivt, er historien sandsynligvis også fiktiv, ikke?
Det troede jeg også.
Men i 2014 blev et nyt dokument opdaget.
Det var et dokument fundet i familien Ban, som er en ninja-familie.
Mange dokumenter har gået i arv i Ban-familien.
Og i en del af dem stod stednavnene "Hitachihara, Sharihama".
Man mente, at Hitachihara og Sharihama kunne være rigtige stednavne.
SHARIHAMA, 117 KM FRA ATOMKRAFTVÆRKET
I 1803 siges det, at Utsuro-bunen skyllede op på denne strand.
Folk kunne se den på lang afstand.
Og ved hjælp af en fiskerbåd
fangede de den og trak den ind til kysten.
Ifølge legenden.
Og da de så ind den, så de en smuk kvinde.
Man begyndte at høre amerikanske ufohistorier i 1947.
Men denne hændelse fandt sted i 1803.
Så det er nok verdens første legende om en gæst fra en anden verden,
der fører et fladt, rundt fartøj.
Engang, hvor jeg sov, havde jeg en meget livagtig drøm,
hvor fem rumvæsner dukkede op.
Den i midten var grøn,
og dem på begge sider var skinnende hvide.
Nærmest hvidglødende.
Og jeg havde ventet på dem længe, så jeg sagde: "I er endelig kommet."
Jeg sagde: "Gør, som I vil." Jeg bredte hænderne ud sådan her.
Jeg følte mig glad, som når man genforenes med gamle venner efter lang tid.
Jeg gav slip på alt og overgav mig.
Den grønne startede,
men alle rumvæsnerne sendte en stråle ind i mine chakraer her.
Det gav mig en følelse af lyksalighed, som jeg aldrig havde oplevet før.
Jeg tror, de fem rumvæsener dukkede op i en form,
der var let for mig at forstå.
De bestod af lys, men viste sig for mig i form af rumvæsner.
Okay.
Er spørgsmålet om, hvad det er, vi ser på himlen,
objektivt, eller er det bare subjektivt?
Så vi det lige? Og er det virkeligt?
Og hvis du går tilbage i historien, især i Vesten,
ser man, at der er ting på himlen,
som faktisk har en indvirkning på folk.
Et eksempel er stigmatiseringen af Frans af Assisi.
Frans af Assisi ser, hvad han kalder en "fakkel".
Og den udsender en form for lys.
Den giver ham nærmest stød med lyset.
Og han får det, der i den katolske tro kaldes stigmata
eller Kristi sårmærker. Han bliver brændt.
Religiøse hændelser er også utrolige.
Engle kommer ned og taler til folk.
At gå på vandet.
Det er også utrolige ting,
som vi kun har øjenvidneberetninger om.
Og dem har vi det med at tro på.
Hvorfor deler man tro op i kategorier?
Man tror på det utrolige,
men vi tror ikke på ting, der til en vis grad kan bevises,
som for eksempel ufoer.
TRE KILOMETER FRA ATOMKRAFTVÆRKET
Historier om spøgelser og mystiske ting opfattes som interessante og skræmmende.
Vi opfatter spøgelser som skræmmende, men det burde vi ikke.
Folk fra Fukushima, Miyagi og Iwate,
der oplevede jordskælvet,
har en fornemmelse af, at de mennesker, de boede sammen med før, kommer tilbage.
Da vi ledte efter folk i biler som denne,
var det ikke ualmindeligt at se et blegt, tåget lys
stige op fra steder som dette.
Og hvis der var noget her eller her, føltes det, som om en person var død der.
Det var i det her område eller ved førersædet.
Det var noget, man kunne forestille sig.
Har I hørt om hitodama?
Det er som en ildkugle eller en kugle af lys, der flyder et sted.
Jeg har set nogle stykker i min tid.
Ifølge japansk overtro, sker der det, når en person dør,
at sjælen bliver til en lyskugle, der stiger mod himlen.
Efter en stor katastrofe som et jordskælv,
hvor mange mennesker er døde,
og man så ser sådan en lyskugle, tror jeg ikke, det er en ufo.
Jeg tror, det er et menneskes sjæl, et hitodama.
Det er sådan vi tænker og opfatter ting.
Disse mystiske ting sker konstant i vores daglige liv.
Og det bliver de ved med, ligesom vi fortsætter med at leve.
Og det er utroligt vigtigt.
Jeg er født og opvokset her.
Stedet her har virkelig ånd. Det er et sted med stærk energi.
Nogle siger, at stedet er en port til himlen.
Så jeg tror, at ufoer måske ville have det godt her
og samles på et sted som dette. Sådan tænker jeg bare.
Træk vejret dybt.
Vent.
Japansk folklore er fuld af historier om ånderne i verden omkring dig.
En af Hayao Miyazakis mest populære film er Min Nabo Totoro.
Og Totoro er et stort, loddent væsen, der kunne virke skræmmende.
Som man kan se, er hans mund er fuld af store tænder.
Men når jeg har interviewet Miyazaki og spurgt ham:
"Miyazaki, hvad er Totoro?"
Så svarede han meget hurtigt: "Totoro er Totoro. Det er bare Totoro."
I japansk kunst og japanernes sanser er det overnaturlige og naturlige
tæt forbundet og sammenflettet.
Men på samme tid ville man aldrig opfatte det som to separate enheder.
Så de behøver ikke flettes sammen, for det er ikke to forskellige ting.
De er to sider af samme sag.
Ring til aviserne! Der er ufoer!
ØJENVIDNES STEMME
Her er en ufo!
Jeg kan intet se.
Se, der er ufoen igen!
Jeg har aldrig set en ufo før. Der er så mange!
Der er faktisk vidner.
Der er vidner, som har set ufoer og rumvæsner.
Men det er kun vidneudsagn.
Sandsynligheden for at forveksle dem med fly og sådan noget er ret høj.
Det var nok det samme med ufoen den 11. marts.
FUKUSHIMA-ATOMKRAFTVÆRKET 2011
Jeg har ikke brug for beviser.
Jeg har ikke brug for så materialistiske ting.
Det er nok at føle ekkoet.
Jeg prøver ikke at tale for meget om rumvæsner.
Folk tror allerede, jeg er skør.
Jeg er ligeglad med, om folk tror, jeg er skør,
men det er synd, hvis de ikke får budskabet.
Den 11. marts var der lys. Der kom ufoer.
Jeg tror, der blev gjort noget for at beskytte Jorden.
Jeg tror, der foregik mange ting.
Hvad det end var, ville det ikke overraske mig.
Hvis jeg var et rumvæsen, en udenjordisk livsform,
og en enorm mængde energi dukkede op,
så ville jeg gerne se det sted.
Hvis man har hundredvis af dokumenterede UAP-hændelser…
HØJESTE STRÅLING BLEV MÅLT TIL CIRKA 15 MILLISIEVERT PER TIME
…omkring et atomkraftværk, er det en meget klar besked.
DEN NATIONALE PRESSEKLUB
Jeg hedder Robert Salas.
ROBERT SALAS AMERIKANSK MISSILAFFYRINGSOFFICER
I marts 1967 var jeg udstationeret på Malmstrom Air Force Base i Montana
som missilaffyringsofficer.
Jeg befandt mig 60 meter under jorden i en kapsel,
hvor jeg overvågede og kontrollerede ti atommissiler.
Jeg har undersøgt 39 hændelser fra 40'erne til 90'erne.
Altså en periode på 50 år.
Alle vidneudsagnene har i et vist omfang fælles træk.
At en UAP ankommer til stedet.
Jeg fik et opkald den morgen om, at de så mærkelige lys flyve på himlen.
Jeg ignorerede det opkald og sagde, de skulle ringe, når der skete noget vigtigt.
Det er ligegyldigt, om det er Malmstrom Air Force Base,
F.E. Warren eller Minot. Det betyder ingenting.
Så fik jeg endnu et opkald.
Og denne gang var tonen mere intens.
Stemmen var tydeligvis bange.
Han sagde, der var en klart lysende, rød genstand,
der svævede uden for porten.
Det er i lukket luftrum. Den svæver.
Den retter et lys mod atomvåbnene.
Lige efter opkaldet kom der fejlmeldinger på mine våben et efter et.
De fik det, vi kalder ikke-operationel status. De kunne ikke affyres.
Det er ikke det eneste sted, hvor det er sket.
Senere den morgen, da vi havde aflagt rapport…
LUKKET OMRÅDE KUN AUTORISERET PERSONEL
…blev vi informeret om, at en lignende hændelse indtraf på Echo Flight.
De mistede alle ti våben under meget lignende omstændigheder…
ÅRSAGEN ER ENDNU UKENDT
…hvor ufoer blev set over affyringsanlæggene.
Det var et atomkraftværk, så der var radioaktiv energi.
Så jeg tror, ufoerne kom for at hjælpe med at justere den energi.
Det er min teori.
Det er derfor, skaden ikke blev større.
Når japanere taler om rumvæsener eller ufoer
eller om, hvorfor de er her,
handler det meget om at opnå eller genoprette balance.
At det moderne liv er i ubalance.
Den positive opfattelse er, at rumvæsener, eller hvad man nu kalder dem,
kommer hertil eller er bekymrede
og forsøger at genoprette balancen.
"Åh, jordboere, vores brødre og søstre.
I er begyndt at bruge atomkraft.
Det er vidunderligt, at I jordboere har udviklet jer meget
med hensyn til teknologi og den slags, men vi kan ikke efterlade jer uden opsyn."
Atomkraft kan være meget farlig.
Hvis et barn går i køkkenet og prøver at lave mad med en stegepande,
er det farligt, når barnet er tre år. Forældrene skal sørge for, det er sikkert.
Jeg tror, rumvæsner har det på samme måde.
Skal vi være bange?
For rumvæsner? Der er intet at frygte.
Slet ikke. Rumvæsener er som japanerne. Tænk på dem som menneskers allierede.
Jeg har aldrig mødt et ondt rumvæsen.
Jeg tror, de kom dengang for at opretholde den rette balance.
Det var sådan, de udtrykte deres kærlighed.
Jeg tror, det er en form for intelligens, der anerkender menneskets kreativitet
og ønsker at bevare den.
Jeg tror, den bekymrer sig om os.
Jeg tror ikke, at den intelligens ønsker at udrydde os.
Det er det, jeg tror, der bliver formidlet.
"Vi er her sammen med jer.
I skal bare åbne jeres hjerter og sind.
Vi vil gerne hjælpe jer.
Lad os lære hinanden at kende."
Det er det, der er budskabet.
Katastrofen var en oplevelse, der skar mig i hjertet.
Men under mit møde med ufoen blev jeg omsluttet af dens energi,
og i det øjeblik helede mine sår.
Så deres eksistens er i sandhed venligsindet.
En ufo er en begivenhed.
Når en person har oplevelse, som et møde med en ufo,
er de anderledes bagefter.
Jeg ved, det lyder sært,
men forholdet til kosmos har ændret sig for disse mennesker.
Næsten som en religiøs omvendelse.
Det ændrer deres verdenssyn. Måden, de arbejder på.
Det ændrer deres forhold til folk.
Det ændrer dem fundamentalt.
I 2016 oplevede jeg en "astral bortførelse".
Kun min astrale krop blev bortført og ført ind i en ufo.
Der var en skærm foran mig.
Nu fortæller jeg, hvad jeg lærte i ufoens audiovisuelle rum.
Jeg lærte, at Jorden er i live.
Der er mange hændelser. Alle oplever traumer.
I disse situationer kan folk komme til at hade hinanden
eller opleve negative følelser.
I bund og grund bliver vores bevidsthed uklar.
Alle må rense deres bevidsthed.
Ligesom når man er barn.
En nyfødt har ingen fordomme.
Vi må rense vores bevidsthed,
og hvis vi gør det, venter en kosmisk civilisation forude.
Så vil Jorden blive badet i et gyldent lys.
Det var det sidste, der blev vist på skærmen.
Jordens fremtid er lys.
En gylden tidsalder kommer til denne Jord.
Der er en grund til, at mennesker fødes i denne verden.
Så vi må stræbe efter at gøre verden fredelig.
Det er sådan en usynlig kraft,
der tilhører Gud eller ufoer som vi bør låne af disse væsener.
Når man taler om ufoer,
handler den japanske fortælling nok om evnen til at rumme mysteriet
og lade det være nok.
Det, der ses, er ikke anderledes.
Men den måde, hvorpå man fortæller om oplevelsen,
er forskellig i USA og Japan.
Det handler meget mindre om helt anderledes væsner.
Mysteriet om ufoer og rumvæsner…
…eksisterer bare.
Og det er nok.
Jeg blev vist, at menneskers hjerter er smukke.
At mennesker er smukke.
At alle er gode mennesker.
Det var vist det, lysene viste mig.
Tekster af: Nanette Skjødt Sørensen