Znáte ty dvě tři vteřiny po ranním probuzení,
než vám dojde, jak je všechno totálně v prdeli?
Netrvají dlouho, co?
Se s tím smiř, ožralo.
To mě poser.
VŠECHNO HNED
Kocovina plus vajíčka. Nasrat a rozmazat.
Nedívej se jim do očí. V zornicích máš převážně vodku.
Tak co kino?
Jo, super.
Co dávali?
Řekni nějaký film. Jakýkoli film.
Vykoupení z věznice Shawshank.
Ten zrovna ne.
To hrajou v kině?
To byla ta remasterovaná verze?
K třicátému výročí nebo tak?
Jo, přesně tak.
A na to jsi chtěla jít jako první?
To téma je mi blízký.
BECCA ZADNÍ ZAHRADA. SAMA.
Půjdu se trochu provětrat.
Zasraná stravovací policie.
Dobrota, tati.
Dojím to.
Slibuju.
Ta feta to fakt zvedla.
Nechám ti to v troubě.
Ta drzost.
Dobré ranko.
Jasně. Úplně normální.
Vůbec jsi mě nevyděsil.
Nečekalas, že tě v tvé první kocovině necháme samotnou?
Jdeme…
Jo, pojď.
- Jdeme na to. Raz, dva… - Nepusť mě.
- Nepustím. - Tak jo.
KOCOVINA
Všechno tak nějak šumí, ale nepříjemně.
A už nechci, aby mě někdy někdo viděl.
A taky chci vypít tak barel Lucozade.
Klídek.
Na svý první opravdový párty
jsem zabil psa domácích a vypustil kobylky.
Vážně?
Jednou vlezl do postele s rodiči Jonaha.
- Cože? - To je hnusná lež.
- Paní Kaytonová byla pryč. - A pan Kayton se schoval v ložnici.
Milej člověk.
Studený chodidla.
To je mnohem trapnější než zvracet. Všichni jsme to zažili.
Jo, ale ty nejsi bláznivá anorektička.
Lidi si budou myslet, že jsem chtěla, aby mě odvezli do nemocnice.
Nebudou. Každý, kdo tě viděl tančit, viděl, že jsi úplně zmaštěná.
Bože, musím odejít ze školy a opustit zemi.
Nejlíp raketou přímo do černé díry.
Neblbni.
Bez maturity tě do NASA nevezmou.
Podej ten seznam. Evidentně potřebuješ novou misi.
Jo, protože posledně to skvěle vyšlo.
Můžeme začít v malém…
a…
No vida.
Karaoke!
Pecka!
- To na seznamu není. - Ale je.
MIIN SEZNAM KARAOKE
Co v sobotu? Plánovali jsme to jako první věc, až se vrátíš.
O tom jsme v životě nemluvili.
- Můžeme dát duet. - Ne.
- Budu Kenny Rogers. - Ne.
A ty Dolly Parton.
Popluj se mnou pryč…
- Tak fajn. - Jo!
- No vidíš! - Půjdu.
Co jsme včera řekli?
„Prdíme na to.“ A s tímhle naladěním půjdeš i do školy. Jasný?
Jo, pondělí je za sto let.
To už všichni zapomenou.
Všichni na mě čumí.
Klídek, Narcisi. Nevíš, jestli na tebe.
Jo, mám dneska super účes.
Věřila bys, že se schválně před všema pozvracela?
Prej měla jenom tři panáky. Museli ji v nemocnici vypumpovat žaludek.
Mio!
Můžeme si popovídat?
Počkáme na tebe.
Proč mě nezavolají kvůli něčemu zábavnému?
Přesně načas.
Jaký jsi měla týden?
Dobrý.
Ale ještě před hodnocením bych chtěla něco říct.
V posledních týdnech mi přijde, že jsem fakt udělala pokrok.
Můžete se zeptat kohokoli. Sester, dalších doktorů…
Všechno jsem dojídala, byla aktivní na skupině.
A…
už chápu, co mám teď dělat.
A chci to dělat.
Chci být zdravá.
Abych se mohla vrátit do školy a za kamarády.
A být zase normální.
Ale problém je v tom, že momentálně všechno,
co mě motivuje, je mimo dosah.
A mám pocit, že mi to brání v zotavení.
Proto vás žádám o zvážení mého okamžitého propuštění.
Mám pocit, že víc než nemocniční péči
teď k uzdravení potřebuju svobodu.
Svoboda
není taková, jaká se zdá být.
Víš, Mio, i když se tomu těžko věří,
i já jsem bývala mladá, když se po Zemi potulovali dinosauři.
Určitě si myslíš, že my učitelé nemáme tušení,
co se děje za branami školy.
Ale máme své zdroje.
Ty malí hajzlíci.
Nechceš mi říct, co se v pátek stalo u Thea Masona?
Posrala jsem si celej život.
Byla to jen sešlost, která se trochu vymkla z rukou.
Tví rodiče museli mít hrozný strach.
Vyletěli by z kůže.
Víš, Mio, když je toho na mě moc
nebo se mi něco vymkne z rukou,
vždycky si vzpomenu na takový hezký verš z jedné básně.
Ať je ti to zřejmé, nebo ne,
vesmír jde dál tak, jak jíti má.
VESMÍR JDE DÁL TAK, JAK JÍTI MÁ
Chcete říct, že ponížení je můj osud?
Ne, chci říct, že to, co teď prožíváš,
nepotrvá věčně.
A nikdy nevíš, co dobrého temnota přinese.
Na každém rohu něco čeká.
Ne vždy je to dobré.
Ale vždycky je to nové.
- Není to fér. - Díky.
Nejsi tu ani týden
a už máš víc pozornosti než já za celý život.
Všichni o mně mluví.
Jo! To je mnohem lepší, než když o tobě nemluví vůbec.
Byla bys radši Edward Rowell?
- Kdo je Edward Rowell? - Přesně.
Necítíš něco?
Jo, že by Miinu snídani?
- Kluci. - Nesnaž se být vtipnej.
- Začneš krvácet z nosu, Rhodri. - Kašli na ně.
Počkej!
Mio!
Hej!
Hele.
Rád vidím, že jsi ve formě.
Jako devadesátiletá bába po úrazu.
Fakt mě mrzí, co se stalo.
Ne. Vůbec žádný problém.
Jsem rád, že jsi v pořádku.
Škoda, že nebyl čas si popovídat.
Ale zrovna jsi s vervou kolonizovala taneční parket.
Jo, přinesla jsem neštovice a vyštvala domorodce.
Cože?
Nic.
Dostal ses domů v pořádku?
Já tam bydlím.
No jasně.
Ale měli bychom spolu zase něco podniknout.
S míň dramatickým koncem.
- Jo, to bych ráda. - Co děláš v sobotu?
Nic.
Tak jo. Anchorage Arms, od školy po silnici dolů, kolem osmé.
- Takže tam? - Ne.
Teda jo. To by bylo super.
Jako hodně super.
Hodně super?
Super.
Co chtěl?
Víš, že ten projekt na biologii někdy udělat musíš?
Počkat, tohle nebyl ten úkol?
Řekla bych, že jsme se od osnov trochu odchýlili.
- Já se učím praxí. - To vím z první ruky.
Mayday.
To je špatný, co?
Ne, to je francouzsky „všechno OK“.
Takže hotovo.
No… Mia potřebuje… Ledaže bys chtěla…
Ne, jenom jsem myslela, že budeš chtít něco udělat… se svým…
Aha. Ty zprávy ho trochu vyděsily.
- Ale spravím to. - Máš pravdu.
Musíme jít. Mia nás potřebuje.
Jako obvykle?
Jo.
Počkám pět minut.
Radši deset. Zas tak vyděšeně nevypadáš.
- Ten Theo? - Co je s Theem?
Mia jde na rande s Theem, největším školním krasavcem.
„Theo“ myslím stačí.
To je tvoje společenská záchrana.
Už nebudeš bláznivá anorektička.
Budeš Theova holka.
Feministický sen v celé své kráse.
- Nevím, jestli to zvládnu. - Jasně, že jo. Máš to na seznamu.
Neumím randit.
Rande v hospodě je uvolněný.
Pár drinků, nenucená konverzace…
Konverzace?
Hodně se ptej a nech ho mluvit o sobě. To bude dobrý.
Hlavní otázka: co si vezmeš na sebe?
Mně jebne.
Kde mám vůbec začít?
Oblečení mi vždycky pomáhalo se schovat.
Ale na rande se musíte ukázat.
Být vidět.
Jak mám jít na rande, když ve všem vypadám jako malej chudáček?
Nebo už se do toho nevejdu.
Vím, že to je dobře.
Je to známka zlepšení.
Ale pořád se stydím. A stydím se za to, že se stydím.
Lidé si myslí, že anorexie je o touze být krásná…
o snaze být hubená.
A o přesvědčení, že je to totéž.
Ale i když jsem byla sebehubenější,
stejně jsem se pořád cítila…
špatně.
Jako by mi něco chybělo.
Něco mnohem hlubšího než jemné ruce
a elegance a estrogen.
Něco v tobě není správně, Mio.
Nejsi správně ženská.
Asi jsi byla nemocná, když se probíralo, jak být holka.
Opravdová holka.
Díky.
Dobrý den. Můžu vám nějak pomoct?
Ne, asi dobrý.
Určitě? Vzadu máme další modely.
Jakou máte velikost?
Cože?
Velikost?
Jakou máte velikost?
Mio!
Mio?
Zvláštní, já nevěděla, že chodíš nakupovat.
Ani ne.
A co ty tady?
Sháním nějaké vybavení pro mě a pro mámu na dovču.
Čtyřikrát ročně jezdíme na lyže.
Jasně.
Měla bych…
Nepotřebuješ pomoct?
S nakupováním?
Jsem v tom fakt mistr.
- Ne, díky, to není… - Paráda.
Bude to zábava. Jako ve filmu.
Co sháníš?
Asi šaty?
Klasika. To se mi líbí.
Už jsi někdy lyžovala?
Ne, nikdy.
Lyžování je top.
Dělala bych to závodně, ale…
Z lyžování je divný opálení.
Jo, to určitě od sportování odradí spoustu profesionálů.
Tohle je dokonalý.
Asi to není můj styl.
Zkus si to.
Kanadský svahy jsou boží…
Je několik věcí, které mě děsí.
Zrcadla.
Dospívání.
Vlčáci.
Tmavé chodby.
Elektrické zásuvky.
Zrcadla.
Jako první i poslední,
zrcadla.
Metr šedesát pět, šestnáct let.
Podle mých výpočtů
je tvé BMI na dívku tvého věku na dolní hranici.
Dobře?
Ale stoupá, ne?
Je to obrovský úspěch. Vážně.
Vím, že je to těžký boj.
A tobě se daří.
Vím, že by nemělo následovat „ale“.
Ale obávám se, že prozatím musí.
Tvé tělo se začíná uzdravovat, ale teď jde o tvé duševní zdraví.
Ještě před sebou máš dlouhou cestu
od stavu, kde jsi teď,
a než z toho budeš venku.
Bohužel teď nemůžu doporučit přechod na ambulantní péči. Zatím.
Právě jste řekl, že jsem zdravá.
Takže…
Cítíš se tak?
Myslím, že ano.
Vážně.
Chtěli jsme s tím chvíli počkat,
ale jestli jsi na tom vážně tak dobře,
není na co čekat.
Napadlo mě zkusit něco avantgardnějšího.
Nakresli svůj obrys
od hlavy až k patě, jak se vidíš.
Hotovo.
Tak šup tam.
Prosím?
Nakreslila jsi svou verzi. Teď si lehni a já ti ukážu jinou.
To je ono.
Dobře.
Já si vezmu červenou.
Paže.
Až dolů.
Bohužel nemám tvé umělecké nadání,
ale obrys udělat umím.
To není žádné umění, že?
To by bylo jako říkat, že umím hrát piškvorky…
Kámo, co ti na tom tak trvá?
Musíš si to zkusit, abych viděla, jestli to funguje.
Jako v Takové normální holce.
Co je? Kam jdeš?
Domů.
A co ty šaty?
Jsou moc drahý.
- Ahoj, zlato. - Tati, přijel bys pro mě?
- Děje se něco? - Ne, všechno v pořádku.
Teď nemůžu, ale máma je právě poblíž. Brnknu jí…
Ne! Mámě nevolej.
Čaues.
- Alison, ne že bych… - Na.
Co to je?
Dokonalý šaty přesně pro tebe.
Vzala jsem ti je.
Koupila.
O nic nejde.
Počkej.
Tys mi koupila šaty?
Alison, to je od tebe tak bizarně milý.
- Ale to nemůžu… - Z tátovy karty.
Takže v pohodě.
Fakticky.
Až zase zavolá z Kajmanských ostrovů, řeknu, že šlo o extrémní charitu.
Měla jsi to teď těžký.
Měla by ses těšit do něčeho lepšího než do teplákovky.
Díky. To je moc milý.
Asi.
A na co jsi vlastně sháněla sexy šatičky?
Mám večer rande.
Jo? Super.
- Musím letět. - Už jdeš? Můžu tě aspoň pozvat na kafe?
Hodně štěstí. Užij si ty šaty.
Zlato, já to chápu.
Stane se, ale krádež není legrace.
Ale mami.
Kdo to je?
Will.
- Vem to. Chci ho pozdravit. - Prosím ne.
Wille, teď nemůžu mluvit.
Dneska to přijde!
Normální sobota.
Nedělej drahoty, chci podrobnosti!
- Oholila sis nohy? - Ne.
Jo! Žádnej za to nestojí.
Rande?
Prokrista.
Zavolám ti zpátky. Mám tě ráda, ale tohle jsi přehnal.
Dobře. Zavolej mi po práci. Začíná mi směna.
Páčko!
Ahoj.
Takže…
Ne.
Máš rande.
Ne, lhal. Je to lhář. Prolhaný lhář, co lže.
Ale no tak. Jen mě zajímá, kdo je ten šťastlivec.
Theo Mason.
Theo?
Theo ze školky? Theo z koupání ve vaně, když ti byly tři?
Pracuju na tom už dlouho.
No ne.
Aspoň už tě viděl nahou.
Mami…
Ahoj, princezno.
Promiň, předtím zrovna volal nakladatel.
A máma byla za rohem, a tak…
Chceš si promluvit?
Co ti máma řekla?
Vlastně nic. Jenom…
se divně tváříš.
Já nevím.
Asi jsem tak nějak napůl čekala, že se vrátím, jako by se nic nestalo.
Ale být na tom líp zjevně neznamená být vyléčený.
Ale pořád je to zlepšení.
- A ty na tom jsi líp, Myško. - Ale ne dost.
Budeš občas budeš potřebovat pomoc, někoho, kdo tě povzbudí nebo zkrotí,
ale jsi mnohem dál, než si myslíš.
Kéž bys to viděla jako my.
Věděla, na co všechno můžeš být hrdá.
Pěkný.
Zrcadlo, zrcadlo,
dej si do prdele pauzu.
Jsou dobrý.
Ty jsi dobrá.
Jo, zlato, klidně dál mluv do zdi.
Jak to jde s Camem?
Není to nic vážnýho.
Jasně. To říkej svojí tvářičce. Kouká z ní, že jsi zamilovaná.
Nene.
Tak mu řekni, že chceš něco víc.
Aby se vyděsil a podělalo se to? Ne, díky.
Co když to cítí stejně?
Cam? Není věrný ani kartáčku.
Ale ty jsi přece ten, kdo dělá „přesčasy“ se šéfem.
Přesně tak. S dospělým chlapem. Ne s nejlepším kámošem.
Striktně to odděluju. Mezi námi to není emocionální,
ale živočišný.
- Wille! - Co? Dělal jsem lva!
Blbej stravovací režim.
Jíst, jíst, jíst a zase jíst.
Ježíši, mami. Měla bys mít na krku zvonec.
Co se děje?
Posaď se, zlato.
Do hajzlu. Ví o té párty. Ví o nemocnici.
A je to tady. Do hajzlu!
Na tuhle chvíli jsem dlouho čekala. A myslím, že právě nastala.
Co?
- Mami… - Vím, co řekneš.
- Ne. - Ale příprava je důležitá.
Ne, o tomhle se bavit nebudeme.
Nejbezpečnější sex je žádný sex.
Ale nejlepší sex je bezpečný sex.
Dostaňte mě odsud.
Neplánuju žádný sex.
Tohle je naprosto zbytečné.
Jako mi dát helmu nebo mapu francouzské kanalizace.
Zlato. Sex tě děsí?
To si sakra piš.
Možná trochu jo.
Pak je lepší se připravit vnitřně i navenek.
Ale mami…
Proboha, proč to má tvar penisu?
Mio, lubrikant je naprostý základ.
Lepší radu ti nikdo nedá.
Takže žádná pilulka po?
Nebo rovnou kočárek a plínky a crowdsourcingové stránky
na výdaje na nevyhnutelný rozvod.
- Tak fajn, když nechceš pomoct… - Fajn.
Naprosto fajn.
Mami.
- Můžu se na něco zeptat? - Čekala jsem to.
Když jsi byla v mém věku,
měla ses ráda?
Tehdy ani nebylo moc co mít ráda.
A měli tě rádi ostatní?
Ani ne.
Měli mě rádi tak nějak normálně,
ale nemůžeš mít ráda někoho, koho neznáš.
Ani já jsem se asi neznala.
Ale já neměla kamarády jako ty.
Nebyla jsem statečná jako ty.
- Díky, Vivian. - Rádo se stalo.
Co to je?
Posaď se, zlato.
Jdeme jen na drink, ne? O nic nejde.
To si piš, že jde. První rande v životě, kámo!
To jí tak pomůže!
Ale nebuď nervózní.
- Já… - Nebuď nervózní!
Co děláte vy?
Musím si rozcvičit hlasivky na karaoke.
Takže jdete?
Sice se záskokem na duet, ale show musí pokračovat.
Dollyiny kozačky si nazuje Carli.
Vy máte i jiný kámoše?
Tady Einstein mi nejdřív pomůže s projektem z bioly, že jo?
Einstein byl fyzik.
Tak já půjdu, ať mi neujede autobus.
- Opatruj se. - Jo.
- A od špitálu dál. - Rozkaz!
Máme tě rádi!
Tak já se jdu hodit do gala. Uvidíme se tam?
Zatím!
Choval ses až moc důvěrně.
Musíme se ovládat.
Nebo to lidem řekneme?
Vážně? Já myslela, že ti to takhle přišlo snazší.
Jo, to jsem říkal, ale nakonec to tak snadný není.
- Sotva mi odpustila. - Jak to ale chceš říct? Že spolu…
Vlastně co?
Že se bavíme?
Někdy.
Když na to máme chuť.
Jasně.
A záleží na tom vůbec?
Nejsem jediná, s kým se „bavíš“.
Jo, ale…
Kdyby to bylo něco většího, pak jo, řekneme to.
Ale není, ne?
Není.
Ne, máš pravdu.
Nikomu do toho nic není.
Je to naše věc.
Jo.
No…
Uvidíme se na karaoke, kámo.
Tak zatím.
Hej!
Jsi fakt kost!
JÍT NA RANDE
Otevři dveře. Otevři…
Sakra.
Kruci, zapomněla jsem, jak moc je pěknej.
Mio!
Nazdar.
Ahoj.
Rád tě vidím. Můžeme se obejmout?
Jsem tak rád, žes přišla.
A taky včas.
Tak jo. Objednáme ti pití.
Co si dáte?
Kruci, pití. Co tak lidi pijou?
Co pije James Bond? Vím, že se to nemíchá.
To může být cokoliv.
Já si dám dvojitý rum s colou.
Jo, já taky. To zní skvěle.
Bezva.
- Zaskočím na pány. - Jo, užij si to.
Sakra. Dietní cola. Měla jsem říct dietní colu.
A jenom jeden rum. Nebo bez rumu?
Promiňte.
Jo?
Prosím vás. Máte k drinkům nutriční údaje?
Jako kalorie.
Ne, promiňte.
Samozřejmě že ne.
Můžu změnit objednávku na dietní colu?
Peníze za rum vám ale vrátit nemůžu.
Nemůžete to rychle vyměnit?
Ten drink už je namíchaný, takže ho nemůžu vyměnit.
- V pohodě? - Jo.
Skočím vám pro ten drink.
Máš hezký šaty.
Řekni něco.
Viděli jsme se nahý.
Cože?
Tohle ne!
Když nám byly tři. Koupali jsme se spolu.
Ne nijak úchylně.
Panebože. Už mlč, ty trubko.
Promiň, nepamatuju si to.
To já taky ne. Akorát o tom mluvila máma.
Tvou mámu si pamatuju. Je fakt cool.
Myslí sexy.
Takže…
No?
Jak se máma má?
Prosím.
Další je na mě.
To neslibuj. Ostatní jsou tu za chvíli.
- A vezmou tě za slovo. - Ostatní? Jako kdo?
Theo!
Čau!
- Máš se? - Jasně. Houby rande.
Pozvání ze soucitu.
Vím, že Jonah a Rhods jsou někdy dobytci.
Ale promluvil jsem jim do duše. Budou sekat latinu.
Slibuju.
Tak tohle je vrchol ponížení.
Platíš první rundu?
Cože? Jak to myslíš?
Tak to jsem se unáhlila.
Ahoj, Mio. Sluší ti to.
Jdeš pak někam dál?
Mio.
Já vím. Nemusíš to říkat. Jdu domů.
Kdybych to věděla, tak ti o Theovi řeknu. Nedocvaklo mi to.
Jemu taky ne.
První týden se ti vydařil, co?
Neutahuj si ze mě. To už dělá vesmír.
Theo je fajn kluk.
Je to normální kluk.
Asi jsem blbá, když věřím,
že někdo fajn a normální si to může myslet i o mně.
Tak tohle jsi ty.
A teď se podíváme, jak se vidíš.
Jo.
To není pravda.
- Viděla a cítila jsi mě to kreslit. - Ale je to špatně.
- Ne, přísahám. - Koukněte se do svých tabulek!
Jsem v pohodě.
Zlepšuju se, přestaňte se mě snažit podfouknout.
O to se nesnažím.
Ale snažíte. Pořád.
Vy všichni.
A není to fér.
Protože já se vidím.
A znám se. Tohle nejsem já. To je vaše verze.
- Mio, posaď se. Prosím. - To je vaše verze mě.
- Prosím, posaď se. - Je to vaše verze.
Poslouchej.
Tělesná dysmorfie je úzkostná porucha.
Ten, kdo jí trpí, si vytvoří fixaci,
naprostou posedlost
subjektivně vnímanými vadami.
Jak tělo ztrácí hmotnost a objem,
může někdy chvíli trvat,
než mysl srovná krok.
Může trvat, než se vyrovnáš s vnímáním tělesné tkáně,
která už tam prostě není.
Je to mocná, přesvědčivá a ochromující lež.
Dolly?
Dolly!
CAM ZKUS MI ODOLAT
MIIN SEZNAM NA CO PRDÍM
Hudba prý hojí všechny rány.
Počkat. Nebo čas?
Teď potřebuju, aby to byla hudba.
Nečekala jsem, že tuhle noc zakončím se sendvičem na záchodě
a matčiným kondomem, který mě pálí v kapse.
Ale možná právě tady mám být.
Uzdravování mi dává zabrat.
- Konec honění se za láskou. - Haló?
Ahoj. Promiň.
Došel mi papír. Podáš mi trochu?
Díkes.
Mio!
Ty jsi Mia.
Jsem Carli. Pracuju s Willem.
Ty jsi…
Ty.
Myslím…
Ahoj.
Pojď, seženem stůl a počkáme na ně spolu.
Asi jsem tě viděla na Theově párty.
Sanitku nepřehlídneš.
A já myslela, že si té ohlušující sirény a totálního ponížení nikdo nevšiml.
Ale no tak. Zbourat celou párty?
To je celkem hustý.
Vezmi si mě.
Chodíš do školy?
Myslím do mojí školy.
Do Westmere.
Jo. Letos jsem se přistěhovala z Manchesteru.
A co říkáš na londýnskou metropoli?
Co máte s tou regionální rivalitou?
Je to jednoduchý.
Kdo je ze severu, nenávidí západ.
Lidi ze západu nenávidí východ.
A jih, ten nenávidí všichni.
Sakra. Mám co dohánět.
Pod to se podepíšu.
Ale v minulém pololetí jsem tě tu neviděla.
Ne. Neviděla. Byla jsem mimo.
Buď sama sebou, pamatuj. Buď…
Rodinná záležitost. Už vyřešeno.
Nebo hned lži.
- Jo? - Jo, všichni jsou mrtví.
Jsi fakt vtipná.
Úplně jiná, než jsem čekala.
V dobrém?
To se uvidí.
Čas mám.
RANDE?
Carli! Mio!
Teď ne. Navždycky zmizte.
A jako další, Will a Carli!
- Wille, jsme na řadě! - Hned jsem tam.
Nazdárek.
A? Jaký to bylo?
Co?
- Přece to rande? - Co jinýho?
Jo… dobrý.
Wille, pojď už.
To, co jsem předtím řekla o lásce…
Můžu to vzít zpátky?
A sakra.
Budu potřebovat delší seznam.
POKUD VÁS NEBO NĚKOHO, KOHO ZNÁTE, TRÁPÍ PORUCHY PŘÍJMU POTRAVY,
INFORMACE O POMOCI NAJDETE NA STRÁNKÁCH WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Překlad titulků: Barbora Vrbová