‫הכול שונה עכשיו.‬
‫אם יש לך מזל,‬
‫בשלב כלשהו,‬ ‫החיים ייתנו לך הזדמנות חדשה לגמרי,‬
‫אדם חדש לגמרי.‬
‫היא לא רואה את העבר שלי,‬ ‫רק את מיה של ההווה.‬
‫את מיה שאני יכולה להיות.‬
‫- הכול ועכשיו -‬
‫הנה חמישה דברים שאף אחד לא יספר לך‬ ‫על התאהבות בפעם הראשונה.‬
‫- להתאהב -‬
‫אחת, בין אם באופן מכוון או לא,‬
‫את תתחילי לתכנן את כל היום שלך‬ ‫סביב הלו"ז שלהם.‬
‫כלומר, תהפכי למומחית‬ ‫בנוכחות במקום הנכון, בזמן הנכון.‬
‫היי.‬
‫שתיים, את תשקיעי מאמצים קיצוניים‬
‫רק כדי לראות אותם לרגע.‬
‫באת לבקר אותי!‬
‫כן.‬
‫אלוהים, איזה אובססיבי.‬
‫מה?‬
‫אנחנו אמורים להסתיר את זה בעבודה, אבל…‬
‫הוא לא מפסיק להסתכל עליי.‬
‫כובע יפה, דרך אגב.‬
‫שלוש, היקום שלך‬ ‫יתחלק בטבעיות לשתי קטגוריות.‬
‫יש אותם…‬
‫מיה, היי!‬
‫ויש את כל השאר.‬
‫וכל השאר, מה שזה לא יהיה,‬
‫יתחיל להיות לא מספק.‬
‫אלא אם כן אפשר לחלוק אותו איתם.‬
‫וואו!‬
‫היי.‬
‫ארבע, התקווה תהרוג אותך‬ ‫הרבה לפני שיברון הלב.‬
‫איך היה?‬
‫וחמש… את לא מעודנת כמו שנדמה לך.‬
‫בן זונה!‬
‫את בסדר?‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫לא נרצה שזעזוע מוח יהרוס לך את המשחק.‬
‫אין סיכוי. אני תותחית בנטבול.‬
‫בסדר, שתי קבוצות. קפטניות מצד שמאל…‬
‫מיה. מה את עושה פה?‬
‫את יודעת…‬ ‫-היי! מה נשמע, אדוני?‬
‫דיברנו על זה.‬ ‫אסור לך להשתתף בספורט. בהוראת רופא.‬
‫אסור לי להשתתף בחינוך גופני?‬ ‫בחייך, זה רק חוג.‬
‫אני מצטער, מיה. אולי במחצית הבאה, טוב?‬
‫בסדר.‬
‫אין בעיה.‬
‫טוב. שלוש שורות.‬
‫לך תזדיין.‬
‫למה כולם חושבים שהם יודעים מה טוב בשבילי?‬
‫- כללי חדר האוכל -‬
‫החרא הזה מגוחך.‬ ‫-פשוט תחכה.‬
‫הם לא יכולים לאסור עלינו לזוז.‬ ‫אנחנו לא אסירים!‬
‫צריך לחכות כדי לראות אם תהיה הסחת דעת.‬
‫ברוב הפעמים, מישהו מתחיל.‬
‫תסמוך עליי.‬
‫סיימתי.‬ ‫-בסדר, תנשמי עמוק.‬
‫אני לא יכולה לאכול עוד מזה!‬
‫ברצינות, סיימתי!‬
‫לך עכשיו. קדימה.‬
‫אני לא יכולה לאכול עוד. תעזבו אותי!‬
‫בסדר. לאן אנחנו הולכים?‬
‫סיימנו את 20 הדקות.‬ ‫אנחנו רק רוצים לנשום אוויר צח.‬
‫אני חושב שאת יודעת שזה לא יתאפשר.‬
‫אני רק רוצה לצאת לטיול מזדיין!‬
‫מה הסיפור? זה בריא. זה טוב לנו.‬
‫כן. פעילות גופנית היא טובה לנו באופן כללי.‬
‫בוא, דין, שב.‬
‫אבל רק במידה.‬
‫אפילו דברים שנחשבים בריאים עלולים להזיק‬
‫אם אנחנו מרשים לעצמנו‬ ‫להתקבע עליהם עד כדי אובססיה.‬
‫והצורך לזוז אחרי האוכל…‬
‫- תרגישי טוב.‬ ‫קשה לראות את אחותי כך. אלכס -‬
‫- כל גוף הוא יפה -‬
‫כדי לא לאפשר לארוחות להיספג,‬
‫גם זו התנהגות כפייתית.‬
‫ואתם חייבים ללמוד לשהות עם החרדה הזאת.‬
‫אלוהים, קאם.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫מה? החלטתי לעשות קצת שיפוצים במחצית הזאת.‬
‫את יודעת, כדי לשמח את הבנות.‬
‫מה קורה?‬
‫מה? למה משהו חייב לקרות?‬
‫בואי.‬
‫לא מרשים לי לשחק נטבול.‬
‫את שונאת ספורט קבוצתי.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אמרת פעם שאת מעדיפה להשתייך לכת.‬
‫בסדר, אבל זאת אני הקודמת.‬ ‫אני רוצה שיסתכלו עליי ויראו מישהי אחרת.‬
‫לא רק את הילדה החולה שהייתי בכיתה י"א.‬
‫איך אני אמציא את עצמי מחדש‬ ‫אם אסור לי אפילו לשחק נטבול?‬
‫זה קשור לרשימה שלך?‬
‫זה קשור לאהבה.‬
‫כן.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫להמציא את עצמך מחדש, כן?‬
‫בדיוק.‬
‫בסדר.‬
‫- רשימת למי אכפת של מיה‬ ‫להמציא ת'צמך מ-חדש -‬
‫…חדש.‬
‫כן, הנה.‬
‫קל.‬
‫קל?‬
‫כן, קלי קלות.‬
‫טוב…‬
‫אעזור לך לעשות את זה.‬
‫בואי.‬
‫בואי!‬
‫בסדר, קאם. תהיה בשקט.‬
‫עכשיו, מיה החדשה,‬ ‫אולי מתבודדת בשיקום כמוך לא יודעת‬
‫שאצלנו בווסטמיר,‬ ‫יש מבחר מרשים של חוגים ואגודות.‬
‫פה יש לנו חוג דיבייט קלאסי.‬
‫תרמנו לאיחוד האירופי‬ ‫פחות מ-140 מיליון בשבוע.‬
‫מצפה שנאמין לזה?‬ ‫-מה פתאום.‬
‫לא היית מאמין במשהו‬ ‫אם לא תקעו אותו על צד של אוטובוס.‬
‫מה דעתך?‬
‫אני משועממת, אבל גם כועסת. אני אוותר.‬
‫אתם חייבים להקשיב למה שאנשים אומרים.‬
‫אני מצטער, אבל…‬
‫זאת האגודה הפמיניסטית.‬
‫אז כולנו מסכימות שחשוב ביותר‬
‫שמערכת החינוך תשקיע יותר מאמץ‬
‫בפיתוח השאיפות של הצעירות שלנו.‬
‫בטח.‬
‫אבל רק כדי לשחק את פרקליטו של השטן,‬
‫למה תמיד צריך להחדיר את המסרים בכל…‬
‫הוא תמיד פה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא פמיניסט בכלל! תסתום!‬
‫- הרשמה -‬
‫לא יודעת, אני לא בטוחה שאחד מאלה…‬
‫יגרום לה לשים לב אליי.‬
‫תראו את מי קאם הביא.‬ ‫מה אתם עושים, צעירים ויפים שכמוכם?‬
‫אני עוזר למיה להמציא את עצמה מחדש.‬ ‫-אלוהים, הם מתבגרים מהר כל כך.‬
‫למה אתה נרשם?‬ ‫-לחוג דרמה.‬
‫כמובן, כשיש לך הכשרה קלאסית כמוני,‬
‫לא באמת צריך הסחות דעת כאלה, אבל…‬
‫בינגו.‬
‫אלוהים. ככה היא כותבת את האות ר'.‬
‫- קרלי -‬
‫היא פאקינג מדהימה.‬
‫וואו, זה כזה צירוף מקרים.‬ ‫בדיוק התכוונתי להירשם לזה.‬
‫היי!‬ ‫-אבל רגע, את שונאת דרמה.‬
‫ודיבור מול קהל. ודיבור רגיל. ואנשים.‬ ‫-לא, אני מתה על תיאטרון.‬
‫כאילו, ברכט? איזה איש כיפי.‬
‫יש "להמציא את עצמך מחדש"‬ ‫ויש "להתנהג כאילו עברת זעזוע מוח".‬
‫אלוהים. כל הבחורות הכי שוות‬ ‫בשכבה שלנו הולכות לחוג דרמה.‬
‫תנו לי את העט.‬ ‫-תסתום.‬
‫קאם, תודה.‬
‫זה היה מעולה, ממש מעולה.‬
‫טוב.‬
‫זאת אומרת, אין בעד מה.‬
‫לא. משהו רקוב בממלכת דנמרק.‬
‫זה מזכיר לי.‬ ‫יש לי המון מטלות להשלים בגאוגרפיה.‬
‫רוצה לעשות אותן יחד אחר כך?‬
‫עדיף שתלך להתקלח.‬ ‫יש לך ריח של פטרת כף הרגל.‬
‫אה, בקה. אפשר לדבר איתך בקצרה?‬
‫טוב, שמאלה, שמאלה.‬
‫טוב, תיכנסי. שבי ותתרווחי לך.‬
‫סליחה, אני צריכה לאסוף את אחותי.‬
‫לא אעכב אותך.‬
‫רק תהיתי איך הולך לך‬
‫במציאת תרומות להגרלה.‬
‫זה פרח מזיכרונך.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אל תדאגי.‬ ‫-אני אתחיל הערב.‬
‫- קאם: עשיתי משהו? -‬
‫אין צורך. אוכל לשכנע מישהו אחר לעזור.‬
‫לא, אני יכולה.‬
‫זה בסדר לסרב לפעמים.‬
‫אנחנו לא רוצים שתשחקי את עצמך, נכון?‬
‫אני אפצה אותך בבוקר הקפה.‬
‫אחטוף את כולם כבני ערובה‬ ‫עד שהם יקנו כרטיס.‬
‫כמובן, אני לא יכולה לאשר את זה.‬
‫אוי, לכי.‬
‫בקה?‬
‫אי אפשר למזוג מכוס ריקה.‬
‫- אי אפשר למזוג מכוס ריקה -‬
‫יופי. טיפלת בזה היטב.‬
‫אהבה משנה הכול.‬
‫ובניגוד לשאר השינויים,‬ ‫השינוי הזה לא נראה מפחיד,‬
‫כי זה דבר טוב.‬
‫אז עכשיו את צריכה עוד שינויים.‬ ‫בפעם הראשונה, את רוצה להתבגר.‬
‫את רוצה להניע את החיים החדשים האלה.‬ ‫כאילו, למה כל הדברים האלה עדיין אצלך?‬
‫הדברים האלה היו שייכים‬ ‫לילדה קטנה ועצובה שלא פגשה את קרלי.‬
‫את חיה ביקום שאחרי קרלי.‬
‫מיה?‬
‫מה?‬
‫היי. חיפשתי את זה.‬
‫למה זה היה בארגז בכניסה?‬
‫אנחנו מתעסקים יותר מדי באלקטרוניקה.‬
‫תקרא ספר. צא החוצה.‬
‫מה קורה פה?‬
‫מיה ממשכנת את כל הכיף שלנו.‬
‫סתם ניקיון אביב.‬
‫וואו.‬
‫מארי קונדו קטנה עלייך.‬
‫בארגז הזה יש דברים שצריך לזרוק,‬ ‫והארגז הזה לתרומות.‬
‫אל תחשבי שאני לא רואה אותך.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫את זוהרת כמו שה תמים שלקח תרופות הרגעה.‬
‫זה בגלל תיאו, נכון?‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫לא תיאו.‬
‫קדימה. ספרי לי!‬
‫את לא בכיוון, אימא. אני מתנזרת כתמיד.‬
‫אוי, לא, ריביט! מתוקה, את אוהבת את ריביט.‬
‫והספרים!‬
‫אבא היה מקריא לך את זה בכל ערב.‬
‫אלה סתם חפצים.‬
‫אני באמת עושה את זה?‬
‫היי.‬
‫-שלום.‬
‫מיה. ברוכה הבאה לתיאטרון הצרחות.‬
‫אליסון, לא ידעתי שאת אוהבת את התיאטרון.‬
‫אני פשוט מרפדת את קורות החיים שלי.‬
‫וגם, לא יזיק להתבלט.‬
‫הגברת פון שילדגארד. פאקינג אגדה.‬
‫היא לא נשואה בכלל. סתם התחשק לה.‬
‫ילדים.‬
‫עלינו להתחיל בכך שנשאל את עצמנו,‬
‫מהו… תיאטרון?‬
‫את.‬
‫הופעה?‬
‫ילדים שלי, תיאטרון… הוא שירה.‬
‫אבל מהי שירה?‬
‫חריזה.‬
‫שירה… היא פסק דין, ילדים שלי.‬
‫אבל מהו פסק דין?‬
‫זה יכול להימשך לנצח.‬
‫הבמה היא בו זמנית‬
‫מרחב שבו אפשר… לגלם את האחר,‬
‫שבו אנו רשאים‬
‫לטפח ולעצב את האמת שלנו‬
‫בתור האמנות שלנו.‬
‫ולכן בשבוע הבא, אני רוצה שתכינו מונולוג.‬
‫הוא חייב לדבר אליכם…‬
‫דרככם. הוא חייב להראות לנו בגאווה‬
‫את מי שאתם באמת.‬
‫בסדר. לא, תודה.‬
‫בינתיים, ילדים, הגיע הזמן‬ ‫לפרוץ את המחסומים האלה, כאן ועכשיו.‬
‫לתרגיל הראשון, אני אצטרך שני מתנדבים.‬
‫את.‬
‫ואת.‬
‫מה? אבל היא לא…‬ ‫-במשחק צריך להגיב, תלמדי לזרום. עכשיו…‬
‫אתם תאלתרו קצת.‬
‫מה שנקרא "אימפרוב" בעולם התיאטרון.‬
‫כל המצב הזה נוראי.‬
‫אתן מתווכחות. את האשמה.‬
‫את זו שנעשה לה עוול.‬ ‫תזכרו, אין טעויות באימפרוב.‬
‫יש רק כלל אחד.‬
‫אסור להגיד לא.‬
‫קדימה, מיה.‬
‫עלי והעזי.‬
‫אקשן.‬
‫יוליוס, אני מצטערת שרצחתי את אימא שלך!‬
‫כן, בטח.‬
‫תוכל לסלוח לי אי פעם?‬
‫לא?‬
‫הכלל היחיד הוא שאסור להגיד לא.‬
‫זין, סליחה.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫אז… האם תוכל לסלוח לי, יוליוס?‬
‫כן.‬ ‫-מיה.‬
‫רגע, מה? אבל את לא אמורה…‬ ‫-לא! זו אני!‬
‫זייפתי את מותי.‬
‫אימא, תודה לאל שאת בחיים.‬
‫מה? היא לא חלק מהסצנה בכלל.‬
‫איך יכולתי לנטוש את בני היחיד…‬
‫יוליוס היקר והמתוק…‬ ‫שיתמודד לבדו עם מישהי כמוך,‬
‫מתנקשת סוג ב'?‬
‫אני אראה לך מי מתנקשת סוג ב'.‬
‫זה אקדח. בום!‬
‫נרצחתי.‬
‫בום!‬
‫בום! תיפלי.‬
‫אה… כן. אאוץ'.‬
‫ו… סוף סצנה.‬
‫בנות, עבודה מרגשת.‬
‫משחק מצוין של…‬
‫רובכן.‬
‫מיה.‬ ‫-כן?‬
‫תאמיני לי. בפעם הבאה,‬ ‫אנחנו נקלף את השכבות המענגות האלה.‬
‫כמו בצל.‬
‫אלוהים, תעזור לי.‬
‫קירה נייטלי.‬
‫מה?‬ ‫-זאת מילת הקוד שלנו. לא אמרתי לך?‬
‫לא, לא אמרת.‬
‫אנחנו צריכים לדבר. בספרייה, עכשיו.‬
‫קרלי?‬ ‫-מה איתה?‬
‫קרלי?‬ ‫-מי?‬
‫אל תשחקי איתי, גברת. למה לא סיפרת לי?‬
‫לא ידעתי מה להגיד ואיך להגיד.‬
‫זה תירוץ עלוב. ידעת על כל מי שנדלקתי עליו.‬
‫אפילו סיפרתי לך על סימבה המתבגר.‬
‫זאת לא הידלקות.‬
‫אז מה זה?‬
‫אני מאוהבת.‬
‫מאוהבת?‬ ‫-כן.‬
‫לא!‬ ‫-כן.‬
‫מיה!‬
‫שקט!‬
‫אני חושבת עליה‬ ‫פעם בחמש שניות, לפעמים שלוש.‬
‫זה נורמלי? נראה לי שלא.‬
‫טוב, אל דאגה. אני יודע הכול על אהבה.‬
‫אני סוג של גאון רוחני.‬ ‫כמו גווינת' פלטרו או משהו.‬
‫ומותק, תשמעי, את מנהלת את זה לא נכון.‬
‫באמת?‬ ‫-כן!‬
‫כל הקטע שאת משחקת אותה כוכבנית מתחילה.‬
‫את לא שחקנית, מיה. פשוט תהיי את.‬
‫לא, אבל אני הכנסתי את עצמי‬ ‫לאשפוז לשבעה חודשים.‬
‫אז תשפצי. תהיי את, אבל באופן ערמומי.‬
‫תהיי קיידי הרון.‬
‫מי?‬ ‫-מ"ילדות רעות"?‬
‫חובבנית. בסדר.‬
‫קיידי הרון נתנה לארון סמואלס‬ ‫להעביר לה שיעורים פרטיים,‬
‫ולא שינה לה שהוא לא ידע את התשובות,‬
‫כל עוד היא יכלה לבהות בו‬ ‫בעיניים גדולות וחולמניות.‬
‫אז מה? אני צריכה לבקש מקרלי עזרה?‬
‫טוב, זה עובד.‬
‫למשל, אני ואיש הגבינות.‬ ‫-אצטרך שם מתישהו.‬
‫לא. היינו בשגרה היומית שלנו,‬ ‫שום דבר רציני, ואז הלכתי אליו ואמרתי,‬
‫"היי. איך מייצרים גבינה כחולה?‬
‫"מאיפה הכחול מגיע?"‬
‫כעבור 13 דקות,‬ ‫אני במחסן והוא קורע ממני את הסרבל.‬
‫איך מייצרים גבינה כחולה?‬
‫מה? אני לא יודע. למי אכפת בכלל?‬
‫הפואנטה היא שזאת ההזדמנות שלך להתחבר אליה.‬
‫תבקשי ממנה עזרה במונולוג.‬
‫אין לי מונולוג.‬
‫ברצינות?‬
‫אף אחד לא מבין באהבה כמונו, הוויליאמים.‬
‫- רומיאו ויוליה -‬
‫תלמדי.‬
‫"מי זאת העלמה המתרפקת שמה‬ ‫על יד השליש במחול?‬
‫- הטרגדיה של רומיאו ויוליה -‬
‫"היא תורה לנרות, להאיר ולהפיץ אורה.‬
‫"ברק יפעתה ייראה על פני הליל.‬
‫"כמו אבן ברקת באוזן שחורה."‬
‫- קאם עשה לייק לפוסט שלך -‬
‫- קאם הגיב על התמונה של אלי: וואו!‬ ‫קאם עשה לייק לתמונה של האנה -‬
‫- קאם עשה לייק לפוסט שלך, לתמונה של לוסי -‬
‫בקה?‬
‫את בסדר?‬
‫אני חייבת לרוץ, אבל תוכלי לגהץ‬ ‫את החולצה של קיילב לפני שתלכי?‬
‫בסדר.‬
‫"משוכני בתי חמר נשגבה,‬ ‫לא תסולא בהון וחיל."‬
‫בבקשה, תסתמי.‬ ‫-"כיונה זכה משלג…"‬
‫קמת מוקדם.‬
‫אני מנצלת את היום.‬
‫שבי. אתחיל להכין ארוחת בוקר.‬ ‫-תשקרי.‬
‫כבר אכלתי.‬
‫וואו. בסדר.‬
‫באמת? לרוב, צריך שבעה שעונים מעוררים‬
‫ושאני אשבור לך את הדלת כדי שתצאי מהמיטה.‬
‫מצאתי קצת אנרגייה, כנראה.‬
‫ואל תשכחי,‬ ‫יש לך פגישה עם ד"ר נל אחר הצהריים.‬
‫הוא רשם אותך ביומן ל-15:00, כן?‬
‫הבנתי. אני אהיה שם.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫אוהב אותך.‬
‫תמיד.‬
‫אל תרגישי רע. זה לא היה שקר גדול.‬
‫רק שקר קטן שיחזיק אותי.‬
‫לפחות אני עדיין אוכלת.‬
‫הוא לא יבין.‬
‫כמה זמן באמת לוקח לי לאכול ארוחה שלמה.‬
‫אני פשוט לא יכולה. לא עכשיו.‬
‫יש לי חיים.‬
‫אני סוף סוף במקום הנכון, בזמן הנכון.‬
‫- רומיאו ויוליה -‬
‫היי, זאת מיה. תשאירו הודעה.‬
‫אני יודעת, אבא.‬
‫ראשית, תהיי טובת לב. שנית, תהיי טובת לב.‬
‫שלישית, תהיי טובת לב.‬
‫- אלפרד לויד, בעל ואב אהוב‬ ‫הוא אהב את המקום הזה -‬
‫היי, אחותי.‬
‫מה קורה, אחות?‬
‫את בסדר?‬
‫"רחבה נדבתי מני ים."‬
‫שייקספיר, אה? מי ידע?‬
‫את יודעת איזה יום היום?‬
‫יום רביעי.‬
‫היינו אמורות להיפגש, את ואני?‬
‫שיט, שכחתי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני פשוט עסוקה בהמון דברים,‬
‫אני מנסה ללמוד את כל זה בשביל חוג דרמה.‬
‫נכון, חוג דרמה.‬
‫כן.‬
‫מה?‬ ‫-אני לא יודעת. אני דואגת.‬
‫כן, בקס, את תמיד דואגת. זה לא חדש.‬
‫את לא צריכה ליפול עליי‬ ‫רק כי שכחתי דבר אחד.‬
‫אני לא נופלת לשום מקום.‬ ‫את פשוט מתנהגת שונה לאחרונה.‬
‫ולמה זה כזה דבר רע?‬
‫אני לא מבינה.‬ ‫למה כולם רוצים שאני אהיה סטטית?‬
‫חשבתי שכל הקטע בגיל ההתבגרות‬
‫הוא למדוד גרסאות חדשות של עצמך.‬ ‫סוף סוף מצאתי גרסה שאני אוהבת.‬
‫בסדר.‬
‫אני מצטערת. את צודקת. חבל שאמרתי משהו.‬
‫אל תדאגי. אני צריכה ללכת.‬ ‫יש לי פגישה עם ד"ר נל.‬
‫מיה. אני…‬
‫מיה!‬
‫היי!‬
‫זין. הפעם היחידה שאני לא יודעת איפה את.‬
‫"רומיאו ויוליה"?‬
‫בשביל חוג דרמה?‬ ‫-כן.‬
‫אין על קלאסיקות.‬
‫מה את עושה?‬
‫נראה לי, "חשמלית ושמה תשוקה".‬
‫או "הלחישה הרועמת".‬
‫או "בית בובות".‬
‫יהיה כיף לשחק את נורה,‬ ‫אבל אולי זה מבאס מדי.‬
‫בחיים לא רציתי כל כך‬ ‫לדעת על מה מישהו מדבר.‬
‫כדאי שאלך לעבוד על המונולוג שלי.‬
‫ביי.‬
‫בעצם, קרלי…‬
‫אני די חלודה בינתיים,‬ ‫וחשבתי שאם כבר את מכירה את זה,‬
‫אולי תהיי מוכנה לעזור לי בחזרות מתישהו?‬
‫רוצה עכשיו?‬
‫ד"ר נל.‬
‫האמת היא…‬
‫תסרבי לה, בעדינות אבל בביטחון.‬ ‫עכשיו, תסרבי…‬
‫לא, אני פנויה.‬
‫או שלא. גם זה עובד.‬
‫אני אשמח.‬
‫מיום זה ומעלה, כי "מעודני" לא…‬
‫מעודי לא ראיתי כלילות יופי בלתי הלילה.‬
‫טוב…‬
‫זה נורא.‬
‫זה לא נורא.‬
‫אני פשוט לא מוצאת‬ ‫את הדבר מאחורי הדבר, את מבינה?‬
‫אני יודעת מה הוא אומר,‬ ‫אבל אני הולכת לאיבוד ב…‬
‫במשלב הגבוה?‬
‫התכוונתי להגיד "פלצנות", אבל כן.‬
‫אז תשכתבי.‬
‫מה, לשכתב את שייקספיר?‬ ‫-למה לא?‬
‫זה יעזור לך להגיע למרכז העניין.‬
‫את באמת חושבת שאוכל לעשות את זה?‬
‫אני חושבת שתוכלי לעשות הכול.‬
‫תראו מי אלה.‬
‫בנות, תתפרסו. דברו בין עצמכן.‬
‫אליסון, היי.‬
‫גם את באת לעשות חזרות?‬
‫אלא מה?‬
‫באיזה מונולוג בחרת?‬
‫"ריקוד מושחת".‬
‫"ריקוד"…‬ ‫-זה סרט… חמודה.‬
‫אלוהים, אתם הסקוטים קורעים אותי מצחוק.‬
‫אני ממנצ'סטר.‬
‫נכון.‬
‫בחרתי במונולוג ההפלות של בייבי,‬ ‫אז אתן מוזמנות להישאר ולהסתכל.‬
‫לא. זה בסדר.‬
‫חבל להרוס לך את הזרימה.‬
‫אין צורך במחיאות כפיים.‬
‫אמרתי לך שאני אומרת את האמת, אבא.‬
‫טקסט?‬
‫פאקינג "ריקוד מושחת"?‬
‫תעשו דואולוג, התסרוקת של סווייזי תתאים לך.‬
‫נראה לך שאצליח גם בהרמה הגדולה?‬
‫היי, את כן מכירה את זה.‬ ‫מדהים. זה הגיע עד מנצ'סטר.‬
‫לכי תזדייני.‬
‫טוב, כדאי שאני…‬
‫כן, גם אני.‬
‫אבל היה כיף.‬
‫נתראה מחר.‬
‫נתראה.‬
‫קיידי פאקינג הרון.‬
‫ויל בחיים לא יאמין לזה.‬
‫- להמציא את עצמך מחדש -‬
‫נו! איך קשה כל כך‬ ‫למצוא מישהו עם קול רועש כל כך?‬
‫אפשר להביא עוד פרובולונה?‬
‫מה תרצי היום, מותק?‬ ‫-שום דבר בשבילי, תודה…‬
‫גארת'.‬
‫גארת'? לא פלא שוויל לא סיפר לנו.‬
‫האמת היא שאני מחפשת ידיד שלי.‬
‫נראה לי שאתה מכיר אותו? ויל?‬
‫מי?‬
‫הבחור שאתה שוכב איתו.‬
‫סליחה?‬
‫הוא עובד פה. יש לו שיער סגול.‬
‫ממלא המדפים?‬
‫אני לא שוכב איתו. אני המנהל שלו.‬
‫שיט.‬ ‫-הוא אמר לך שאנחנו…‬
‫לא, נראה לי שפשוט התבלבלתי, סליחה.‬
‫טעיתי באיש הגבינות.‬
‫והדבר השישי שאף אחד לא יספר לך על התאהבות‬
‫הוא שלפעמים,‬
‫הכול בראש שלך.‬
‫מיה? תיכנסי למטבח בבקשה.‬
‫זין.‬
‫מה נשמע?‬
‫תגידי לי את.‬
‫ד"ר נל התקשר אליי ב-16:00,‬ ‫שעה אחרי שהיית אמורה להיות שם.‬
‫פשוט התעכבתי. ענייני לימודים.‬
‫הטיפול במקום הראשון.‬
‫הוא במקום הראשון, השני, השלישי, לפני הכול.‬
‫פספסתי פגישה אחת.‬
‫הפואנטה היא שאת חייבת‬ ‫להתחיל להתייחס לזה ברצינות.‬
‫זה מה שאני עושה.‬
‫באמת?‬
‫כי אני חושב שאת שוכחת כמה זמן וכסף השקענו‬
‫כדי שתמשיכי להיפגש עם ד"ר נל.‬ ‫לא לכולם יש מזל כמוך.‬
‫טוב. אל, תספר לה.‬
‫אבא.‬ ‫-קדימה.‬
‫תספר לה מה סיפרת לנו.‬
‫מה? תספר לי מה?‬
‫הם יודעים…‬
‫שדילגת על ארוחת הבוקר.‬
‫אלוהים ישמור, עדיין אכלתי.‬ ‫לקחתי כמה בננות.‬
‫את אמורה לשבת ולאכול באווירה רגועה.‬
‫זה בוקר אחד, אבא.‬
‫זה אף פעם לא סתם בוקר אצלך,‬ ‫לא סתם ארוחת בוקר,‬
‫לא סתם אוכל, זאת מחויבות.‬
‫את לא יכולה להבריז מהשיקום‬ ‫ולחזור אליו כשבא לך.‬
‫ריק, אולי יש משהו בדבריה.‬
‫מה?‬
‫העובדה שהיא הצליחה לאכול בדרך‬ ‫לא מעידה על ההתקדמות שלה?‬
‫אולי פגישה בשבוע זה יותר מדי.‬
‫אולי נוכל לעבור לפגישה פעם בשבועיים‬ ‫ולראות מה מצבנו.‬
‫האנשים האלה הם מומחים.‬ ‫הם יודעים מה הכי טוב.‬
‫צריכה להיות לה זכות דיבור.‬ ‫-לא רק לה.‬
‫התפקיד שלנו הוא לוודא שהיא תשרוד.‬
‫בסדר. בואו נשב כמשפחה‬
‫ונפסיק להיות דרמטיים כל כך!‬
‫לא היית שם. לא ראית.‬ ‫את לא יודעת כמה המצב החמיר!‬
‫היי!‬
‫למה אתם לא נותנים לי להיות מאושרת?‬
‫ריציתי את העונש שלי. השקעתי מאמץ.‬ ‫אמורה להיות לי זכות לחיות את חיי עכשיו.‬
‫כן, הטיפול עוזר לי להשתפר.‬
‫נחשו מה? הוא גם מאמלל אותי.‬
‫עדיף לי להיות מאושרת ולא בריאה,‬ ‫ואם אתם לא מבינים את זה,‬
‫אתם האחרונים שאני צריכה לדבר איתם.‬
‫אני לא צריכה רשות מאף אחד.‬
‫אני נותנת לכם זכות דיבור, לא להפך.‬
‫מה אמרתי לך?‬
‫הקול הזה עדיין אומר לך להתאמץ יותר.‬
‫אבל יש גבול למה שהגוף שלך יכול לסבול, דין.‬
‫אתה חייב לסמוך עלינו כשאנחנו אומרים שכרגע,‬
‫כל פעילות גופנית‬
‫היא מסוכנת מדי.‬
‫כי… בפעם הבאה, אולי יהיה לך פחות מזל.‬
‫מיה?‬
‫אל תעשי את זה…‬
‫בבקשה, לא.‬
‫ויליאם?‬
‫אוי, סליחה.‬
‫בדיוק חיפשתי‬ ‫את הדרך הכי טובה להציג אגוזים.‬
‫אפשר לדבר איתך?‬
‫אתה מספר לאנשים שאנחנו מזדיינים?‬
‫מה? ממש לא. אנשים אומרים את זה?‬
‫אני… זה בהחלט לא בא ממני.‬ ‫כלומר, איזה דבר שערורייתי…‬
‫זה בסדר.‬
‫פשוט…‬
‫למה לשקר על משהו כזה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫קשה להאשים אותי, לא?‬
‫פשוט לא חשבתי שאתה תצטרך לשקר לגבי זה.‬
‫כאילו, תראה אותך.‬
‫הייתי מצפה שגברים ירדפו אחריך.‬
‫זה… לא, תודה.‬
‫מה?‬
‫ממש נחמד מצידך להציע, אבל…‬
‫אני מעדיף שלא.‬ ‫-אבל חשבתי ש…‬
‫בדיוק יצאתי ממכון כושר.‬ ‫נשטפתי כהוגן במקלחת.‬
‫נקי כל כך שאפשר לאכול ממני.‬
‫למעשה…‬
‫אני מעודד את זה אקטיבית.‬
‫אני מעדיפה אוכל‬ ‫בלי נגיעות של "לינקס אפריקה".‬
‫בסדר, קודם כול, איך את מעזה?‬
‫וגם, נראה שאת באמת לומדת,‬ ‫וזה לגמרי לא מה שסיכמנו.‬
‫קדימה.‬ ‫-תן לי שתי דקות.‬
‫את עדיין כועסת עליי?‬ ‫-לא כעסתי עליך בשום שלב.‬
‫יופי, כי לא הצלחתי להבין איפה טעיתי.‬
‫קאם!‬ ‫-מה?‬
‫תן לי לסיים את זה, טוב? ממש צברתי פער.‬
‫ממתי בקה לויד צוברת פערים?‬
‫מאז שבכל שעה חופשית,‬ ‫היא מתרוצצת אחרי מיה או "נהנית" איתך.‬
‫וואו. בסדר.‬ ‫אין צורך לעשות לי גרשיים באוויר.‬
‫רק רציתי…‬ ‫-מה?‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬
‫אני…‬
‫סליחה.‬
‫אני פשוט לא עומדת בעומס.‬
‫זה לא אמור להקשות עלייך, בקס.‬
‫אם כן, אולי כדאי ש…‬ ‫-כן, כדאי שנפסיק.‬
‫זה לא מה שהתכוונת לומר?‬
‫כאילו…‬
‫כן, צדקת. זו תחושה מגעילה לשקר למיה,‬
‫ואם נספר לה את האמת,‬ ‫זה סתם יחרפן אותה בלי סיבה, אז…‬
‫בסדר.‬
‫אני אתן לך…‬
‫איך אנחנו מרגישים?‬
‫כן. בסדר גמור.‬
‫איך הייתה המשמרת שלך אתמול?‬
‫כן, בסדר גמור.‬
‫הבה נתחיל.‬
‫תזכרי את הדבר מאחורי הדבר.‬
‫מי…‬
‫הבחורה הזאת…‬
‫שם?‬
‫היא…‬
‫היא מאירה את החדר.‬
‫היא מתבלטת.‬
‫כמו אבן חן בחשכה.‬
‫והיא יפהפייה.‬
‫יפהפייה מדי בשביל כל מה שקיים בעולם הזה.‬
‫כל השאר נראים חיוורים ושטוחים לעומתה.‬
‫אולי אני כבר לא רואה אותם בכלל.‬
‫אני אסתכל עליה.‬
‫אני אראה לאן היא הולכת,‬ ‫איפה היא עומדת, מה היא אוהבת.‬
‫ואולי…‬
‫אולי לידה, אולי היא תסתכל עליי.‬
‫תתחיל לשים לב אליי.‬
‫אולי היא תגרום לי להיות יפה.‬
‫תגרום לי להיות טובה.‬
‫אבל בעצם, זה לא ישנה לי.‬
‫מספיק לי רק להיות לידה.‬
‫האם אי פעם אהבתי באמת?‬
‫אם כן, העיניים שלי היו שקרניות אז,‬
‫כי מעולם לא ידעתי יופי אמיתי‬ ‫עד שראיתי אותך.‬
‫מיה! חי נפשי! מי היה מאמין שיש בך את זה?‬
‫רגע, הייתי טובה?‬ ‫-זה היה יוצא מן הכלל.‬
‫שוב מחיאות כפיים למיה.‬
‫בסדר, גברת ג'ודי דנץ'. מה זה היה, לעזאזל?‬
‫קרלי אמרה שאת טובה, אבל לא ציפיתי לזה.‬
‫מה? היא אמרה את זה?‬ ‫-כן.‬
‫בחיים לא אהיה עצובה שוב.‬
‫היא ממש משבחת אותך.‬
‫היא אמרה שהיא ממש מתרשמת ממך, בהתחשב במצב.‬
‫בהתחשב במה?‬
‫בכל הסיפור.‬
‫כל מה שעברת.‬
‫העובדה שאת פשוט ממשיכה לשחות.‬
‫אה, נכון.‬
‫מעולם לא אהבת אותי.‬ ‫רק חשבת שנעים להיות מאוהב בי.‬
‫לא…‬
‫זו אמת לאמיתה, תורוול.‬ ‫כשהייתי בבית עם אבא,‬
‫הוא אמר לי…‬ ‫-איך היא יודעת…‬
‫עליי ועל הכול?‬
‫סתם שמועות, כנראה. אבל זה בסדר.‬
‫אל תדאגי. זה דבר טוב.‬
‫היא פשוט חושבת שאת ממש אמיצה, את יודעת?‬
‫אמיצה…‬
‫יחסית לבחורה האנורקסית.‬
‫כי זה כל מה שאהיה בחיים.‬
‫אני לא יכולה להמציא את עצמי מחדש.‬
‫לא יכולה להיות חדשה או שונה.‬
‫לא כשהמחלה שלי היא כל מה שהם…‬ ‫כל מה שהיא תראה אי פעם.‬
‫והוא שיחק בי כפי שנהגתי לשחק ב…‬
‫בובות שלי.‬
‫וכשבאתי לגור איתך…‬
‫מה את עושה כשאת לא יכולה לסמוך על עצמך?‬
‫תמצאי את האדם היחיד שאת יכולה לסמוך עליו.‬
‫היי.‬
‫היי גם לך.‬
‫מה את עושה עכשיו?‬
‫יש לך זמן?‬
‫בשבילך, תמיד.‬
‫ואל תשחררי.‬
‫- רומיאו ויוליה: המילים של מיה -‬
‫אוף. לא!‬
‫תאכלי אותה, לוזרית!‬
‫היי, הייתי באשפוז שבעה חודשים‬ ‫בזמן שעבדת על כישורייך.‬
‫לכי תזדייני עם זה.‬
‫תודה.‬
‫פרשתי מחוג דרמה.‬
‫אני חושבת שאולי אני צריכה…‬ ‫להפסיק לנסות להיות אדם חדש לגמרי.‬
‫כן, אני לא בטוחה שזה פתרון.‬
‫זה יותר פלסטר.‬
‫מה? אני צריכה לחזור להיות אני?‬
‫אני בהחלט מקווה. אני אוהבת אותה.‬
‫- קאם: לפחות תמיד נוכל להיזכר ברדינג -‬
‫מספר שבע.‬
‫אהבה הורסת הכול.‬
‫אם אתם או מישהו שאתם מכירים‬ ‫מתמודדים עם הפרעת אכילה,‬
‫ניתן למצוא מידע ומשאבים בכתובת שעל המסך.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬