Міє?
Як ти почуваєшся?
Добре.
У мене все добре.
Я дотримувалася харчового плану день за днем, і…
Так.
А твоя сім'я?
Знаю, зараз непрості часи
в сім'ї Поланко.
Так, ми з цим розбираємося. Треба пройти через це.
А друзі?
Чорт.
Чудово.
Так, вони всі молодці.
Міє, як давно ми зустрічаємося, не скажеш?
Не знаю. Давно.
Ти відчуваєш, що можеш бути чесною зі мною?
Так.
Так. Ну, гаразд.
Міє.
Як ти почуваєшся?
Чудово.
УСЕ Й ЗАРАЗ
Ви знаєте, що робити. Хвиля енергії, широкі усмішки.
Я дивлюся на тебе, Мартіне.
Що?
Ці пані та пани рідко гуляють,
наше завдання — підняти їм настрій, але не тиск.
Отже, настільні та карткові ігри, а головне — чай.
Багато чаю.
Так, добре?
Прокиньтеся, ці 90-річні жвавіші за вас!
Доброго ранку. Хто готовий до бінго?
Ви запізно.
Чи ти зарано?
Невже я проводжу свою неділю зі свідками Великої лондонській пожежі.
Сам винен, що не розписав години у волонтерському центрі
до останньої миті.
Вона тут?
Тиждень її не бачила.
Вона не відповіла після Карлігейту.
Так. Те саме.
Вона зникла безвісти.
Вона переживає важкі часи.
Вона сама — важкі часи.
-Куди ти? -Я не знаю.
Кинь її!
Так, я візьму бінго.
Не хочеться закінчити миш'яком.
Привіт.
Міг би бути й кращий вибір.
Так. Ніби нам не треба відволікатися.
Саме так.
Моя дочка деякий час була тут.
Вона перейшла на амбулаторне лікування десь два місяці тому.
Пощастило їй. І вам. Усім пощастило, правда.
Дякую.
-Ви приїхали до своєї? -Він чекає.
Перепрошую.
Привіт.
Ви ж мама Дженни?
Керол.
Мія.
Привіт.
Чула, вона вийшла. Як вона?
Вона намагалася.
Ніхто не скаже, що не старалася.
Гадаю, вона б хотіла, щоб люди знали.
Це було занадто для неї.
Мені дуже шкода.
Я хочу стрибнути з парашутом.
Переправитися через річку Колорадо.
Може, банджі-джампінг. Або політати на повітряній кулі.
Здається, це дуже дорого і потенційно смертельно.
Гей, це твій список. Я просто допомагаю тобі.
Гаразд, що ще там?
Я ж казала, ти маєш зробити свій.
Але я люблю сміятися з твого, тож…
«Оглядове колесо». Ти серйозно?
Це так нудно, Дженно.
Міє, мені дуже шкода, що так сталося з подругою.
Якщо захочеш поговорити про будь-що…
-Нам сказали не підтримувати зв'язок. -Чому?
Це може стати тригером. Нагадати нам про важкі часи.
Погіршити ситуацію. Але зрештою, схоже, це пусте, тож…
Люба.
Не забудь свій другий сніданок.
Авжеж.
Дякую.
Якщо хочеш поговорити про це, я…
Я в душ. Від мене тхне лікарнею.
Гаразд.
Мамо.
Що ти робиш?
Чому ти так з нами?
Очевидно, щось не так, якщо це…
Вибач, але я не можу допомогти тобі.
Я не можу дивитися, до якого кінця ти прямуєш.
Міє…
Ти маєш повернутися в лікарню.
Тобі треба до доктора Нелла.
Я візьму пакет для сміття, подзвонимо йому разом
і складемо план.
Міє?
Міє!
Як справи?
Вперше за тиждень прокинулася без сліз.
Але нам треба розвивати характер, тож…
Ти не мала сюди приходити. Хотіла її побачити?
А ти ні?
Ні.
Ні, вона сюди не прийде.
Чому?
Бо Мія боягузка.
Ну, хоч не побачить мене такою.
Типу, якою?
Ти досі Елісон. Розумієш?
Я досі тебе боюся.
МАМА ДЕ ТИ?
Я ДЗВОНЮ ТАТОВІ
Привіт.
Слухай, вибач, що не відповідала.
Як і всі інші.
Зі мною не говорять.
У мене теж усе підтричорти.
Карлі, то давай втечемо.
-Що? -Поїхали.
І ми можемо цілий день робити, що хочемо.
-Міє. -Давай, Карлі. Тобі…
Ніколи не хотілося, наприклад, жбурнути телефон у вікно
і просто зникнути?
І ми закінчимо грьобаний список.
До сраки всіх інших.
Карлі?
Коли закінчиш тут, прибери задню частину.
Там дитину знудило.
Я маю працювати.
Але знаєш що? Нічого, бо знаєш, що ми можемо зробити?
Ми можемо просто…
Можемо закинути це. Отак…
Давай.
Ходімо зі мною. Будь ласка, Карлі.
Будь ласка.
Так, народе. Живі на вигляд, і мертві, як я.
Кістки хрустять, 69.
Відпусти мене. Буду твоїм боржником навіки.
Ти вже мені винен.
Веселий, молодий, зі стояком твердим, 41.
Мама Мії?
-Як вона цього тижня? -Я не бачила її в цьому семестрі.
Ніхто з нас не бачив.
Це знову почалося.
І я навіть не усвідомлювала, що була свідком.
Ти перебільшуєш.
Вона знає, якщо будемо хвилюватися,
то забудемо про ту хрінь, що вона утнула. Знову.
Камероне.
Вона не їла весь тиждень.
-Я сказав, що пошукаю. -Гаразд. Я з тобою.
Ти ж не хочеш її бачити.
-Річ не в ній. -Можемо глянути в альтанці.
-Чи в скейтпарку. -Чи в Карлі.
Ясна річ, що вона піде до неї.
-Знайдемо Карлі — знайдемо Мію. -Гаразд, але я не можу йти.
Я залишуся тут.
Хтось має контролювати цих невгамовних.
Перемикає і мене на голосову пошту.
Не розумію, як це сталося.
Ти мала сидіти з нею під час їжі.
Дивитися, як вона їсть. Ти ж бачила, як я це роблю.
Які ще інструкції я мав лишити, коли я…
Коли ти пішов!
Ти покинув нас.
Якщо хтось і винен у цьому…
Як ти смієш звинувачувати мене, якщо в тебе не вистачало часу
зі своєю новою дівчиною поцікавитися цією сім'єю.
Хочеш знати, де я її зустрів?
У групі підтримки батьків у лікарні.
Там, куди ти ніколи не ходила.
Ще наберу Мії.
І тому ти не йдеш додому з хлопцем,
який продає свій мікстейп на парковці «Лідла».
Я правий?
Гаразд. Тридцять чотири, це 34.
Три-чотири, номер 34.
Тео Мейсон.
Можеш стати на чай?
Матиму за честь.
Хтось цікавиться сектами?
Чому Бекка пішла? Вона мала цим займатися.
Знаю. Це через Мію, але вона повернеться.
Це ніжки одинадцять, 11.
Тобто? З нею все гаразд?
Усе гаразд. Усе буде добре. Це метушня ні про що.
Ніжки 11.
Вілле, скажи мені.
Гадаю, вона не їла, і ніхто не знає, де вона.
-Усе гаразд. -Ти серйозно?
Ні, та все гаразд. Усе в шоколаді.
Усе в шоколаді, а це 17. І це шоколадні 17.
Так, звучить шоколадно.
Дорослий, як завжди.
Гаразд, прокидайтеся.
Так, Беатріс, так. Підведи обидва ока.
Хто готовий розважитися?
Влаштуємо тут музику й випивку. Заборони — це вчорашній день. Гаразд?
Гаразд.
Вітаю. Вибачте. Карлі не бачили?
Вона тут працює.
Працювала. Поки не пішла посеред зміни.
Гаразд. Вона була з кимось?
Це дівчина?
Так, вони реготали. Розмахували папірчиком.
Список бажань.
І потім я опинився в стелажі.
Ясно, круто.
Дякую, Ґерете.
Сирник.
Ти — Сирник?
Що?
Я ж казав.
Чорт.
ТАТУЮВАННЯ
ОБДОВБАТИСЯ
Це безпечно?
Не дивися вниз.
Мені погано. Мені справді погано.
ГРАФІТІ
Що тебе турбує, люба?
Я бачу здалеку розбите серце.
Що ще в списку? Ми читали його мільйон разів.
Крадіжка з магазину?
Так, це звужує коло до магазину.
-Це не смішно, Каме. -Так. Знаю.
Ні. Не думаю.
Я в усьому винна.
Вона не відповідала весь тиждень, і я вирішила, що їй потрібен простір.
Як і всім нам.
Я такий жахливий друг.
Ні.
Це не твоя відповідальність.
Ми не маємо звинувачувати себе, бо вона херить своє життя.
Ти майстер, Бекс. Робиш так, щоб було добре.
Ти чесна і віддана…
Я зробила аборт.
Я тобі не казала.
Коли?
Десь місяць тому.
Щойно ми розійшлися.
Усе…
З тобою все гаразд?
Усе гаразд.
І тоді було теж.
Більш-менш.
Якби ж ти мені сказала.
Вибач, що не…
Ні, я не про це.
Не вибачайся.
Я просто кажу…
Якби ж ти була впевнена в мені поруч зі мною.
Так. Ну…
Усе позаду.
Шукаймо Мію.
Знаєте, що в цьому найгірше?
Зараз вона навіть не думає про те, як образила мене.
Вона бігає з дівчам, яку хотіла більше.
І хоч вона розбила мені серце,
я не маю права сердитися, бо вона нездорова.
І всі чекають, що я наведу міст і переживу це.
Так і треба.
Я прожила довге та яскраве життя,
і чого я навчилася, то того, що треба пробачати,
коли пробачення заслужено.
А якщо ні,
збудуй той міст, Елісон.
А потім спали нахрін.
Є НОВИНИ, БЕККО?
Він витріщається на тебе весь день. Поговори зі своїм хлопцем.
Він не мій хлопець, Іване. Замовкни.
А мав би бути ним.
Був би я у твоєму віці, не дав йому вислизнути.
То чому у твоєму списку колесо огляду?
Це було в чужому.
Так. Номер 42.
Номер 42.
Міє.
Не треба.
Прошу, не треба.
Я взяла й тобі.
Ні, не варто було. Я зовсім не голодна.
Ми сьогодні ще не їли. Уже майже п'ята.
Знаєш, що треба зробити? Нам варто забратися з Лондона.
У поїзд і світ-заочі.
У Манчестер, у твої старі місця.
-Міє! -Я хочу лише один гарний день, Карлі.
-І ми закінчимо список. -Чому саме сьогодні?
Що за поспіх?
Чому ти така нудна?
Якщо ти не хочеш, я зроблю сама.
-Будуть інші дні. -Та невже?
Ти знаєш, який середній час одужання від анорексії?
Сім років.
У мене 7 років на роботу, нерви і косяки,
і це якщо пощастить.
Навіть половина людей не доходить так далеко.
І я заслуговую один день, Карлі,
один день, щоб бути вільною.
Моя подруга померла, а вона була сильнішою з нас.
Якщо вона не змогла, які в мене шанси?
Жодного.
Якщо вічно тікатимеш.
Вибач.
Мені так страшно.
Ми її знайдемо, допоможемо їй.
Ні, я не про це.
Весь час.
Від її народження я не знала, що робити.
Я теж.
Взагалі-то, я просто вигадував на ходу.
Було б…
легше, напевно…
боятися разом.
Я просто не розумію.
Я їм, коли треба. Я приймаю всі ліки.
Я ходжу до вас. Я робила все правильно,
але все одно не відчувала змін.
Бути собою було не легше, і прокидатися вранці було не легше.
І я просто… Більше не могла старатися.
І тепер я повернулася до того, з чого почала,
тільки гірше, бо тепер я знаю, що виходу немає, і…
І я така самотня.
Я так стараюся, але не можу спілкуватися з людьми,
і не розумію чому.
Це тому, що анорексія була твоєю супутницею завжди.
Це означає, що ти ніколи не була сама з болісними думками.
Ти тримаєшся за друга, який ніколи не був справжнім другом.
Але це не означає, що горе несправжнє.
Знаєте, що я відчула…
коли дізналася про Дженну?
Розкажи.
Перша думка.
Я не плакала.
Не кричала, нічого такого.
Я думала, що вона перемогла.
Перемогла мене, бо її хвороба привела її туди, куди моя не спромоглася.
Бо…
їй не треба було одужувати, а мені треба.
І це моя перша думка, коли я дізналася про смерть подруги.
Я тобою так пишаюся.
Пишаєтеся? Я ж сказала…
Я знаю, що ти мені сказала, але я знаю, що твій розлад живиться секретністю.
Анорексичний голос у твоїй душі покладається на те, що ти живеш у соромі.
Що ти робила сьогодні?
Ти була чесною.
Ти просила допомогти.
Дві речі, які ти не зробила б рік тому.
Ти інша.
Ну.
Ти інша.
І я казатиму це тобі, доки ти не повіриш.
БЕККА ДЗВОНИЛА КАРЛІ
А він у телефоні.
ВОНА З МІЄЮ. ВСЕ ОК
Я на хвильку.
Вілле.
Що відбувається?
Вибач. Я просто не можу.
-Усе гаразд. -Ні, не гаразд.
Це не так, бо…
бо все не гаразд уже кілька років, а я не помічав.
Я був надто заклопотаний, щоб усіх смішити.
Їй потрібен був не сміх, їй потрібен був друг
і хтось, хто її вислухає, а я не слухав.
Я не міг.
Вибач, я…
Жалюгідний. Як лайно собаче.
Ні, навіть не думай. Слухай, Вілле.
Мати погані відчуття — це нормально.
Можеш мені розказати.
Як у ванній.
Ні, Ванний Вілл був п'яний і плаксивий,
і нудний.
Мені сподобався Ванний Вілл.
Він був справжнім.
Ти йому сподобався.
Так сильно.
Правда?
-Можна сказати, запав, як емо? -Боже.
Так, мені дуже шкода, що я це сказав. Це…
Я не хотів.
Бо ти більше. Я просто…
просто не міг підібрати слово для тебе, і запанікував, і…
Це нормально боятися, бо тобі не байдуже, Вілле.
Просто скажи це.
Усе.
Іди сюди.
Усе гаразд?
Мені дуже шкода.
Люба.
Я лише хочу, щоб ти одужала.
Буду радий тебе бачити.
Коли будеш готова, може, ви з Алом прийдете на «Ерудит» і на фільм.
Так, залюбки.
Так.
Гаразд.
Чорт.
Вибачте, це моє таксі.
Я можу. Я залишуся.
Ні, усе гаразд.
Тату, правда.
Я подзвоню щодо «Ерудиту».
Сумую за вами.
Іди сюди.
Вибач.
Усе гаразд.
Ну що?
Поїхали?
З нею…
Усе гаразд.
Принаймні вона з тим, кому не байдужа.
Мені шкода щодо Карлі.
Здається…
вона тобі подобалася.
Я не знаю.
Гадаю, це моя вина.
Частково.
У нас із Карлі…
все якось було не так.
Чому?
Чому мені дзвонять з рецепції?
Поїхали.
Гей!
Пригнися.
Розслабся.
Давай!
Кілька місяців я носила їм настільні ігри,
а вони хотіли лише бренді.
Ясно, що я їх бісила.
Як ти можеш когось бісити?
Я кохаю тебе.
Правда.
І це може означати все, що ти хочеш.
Я буду тим, ким ти хочеш.
Я можу бути другом або…
більше.
Привіт, мала.
Ти готова?
Так, авжеж.
Бувай, Каме.
Кохання — це найгірше, правда?
Хочеш у дрова напитися?
Так.
Стільки капусти викликає питання.
Як справи?
Краще. Набагато краще.
Думаю, мені стане…
-Краще? -Так.
Слухай, я знаю, те, що сталося…
Мені дуже шкода.
Я це знаю.
Коли я тебе побачила, я вперше відчула дещо сильніше за хворобу.
Це давало мені бажання прокидатися щодня, іти вперед і…
Сподіватися, що ти зробиш цей світ яскравішим.
Ти не уявляєш,
скільки років я рятувала людей, які мені цього не дозволяли.
Міє.
Я тебе не врятую.
Я знаю, і не хочу. Я просто…
Ми можемо розібратися і ми…
Гей.
Ми не можемо.
Поки ми не навчимося бути не лише фантазією одна для одної.
Не просто черговим рішенням.
Я маю працювати.
Людям потрібна капуста.
ЕЛІСОН: НЕ МОЖУ ПОВІРИТИ, ЩО МИ ЗРОБИЛИ ВЧОРА
Не думала, що ти прийдеш.
І я теж.
Пам'ятаю, як познайомилася з Беккою в сьомому класі.
Я думала, вона найкрутіша дівчина у світі.
І коли зустріла Вілла, то мало не впісялася
від сміху.
Але я не пам'ятаю нашої зустрічі.
Розумієш?
Бо я не пам'ятаю часу, щоб тебе не було поруч.
Ти давав відчуття, що весь світ там, де були ми.
Наче я вдома.
І мене б сьогодні не було,
якби ти не зробив те, що зробив.
Ти врятував мене, Каме.
Мені так пощастило.
Ти теж мій дім, М.
Вибач, що не була поруч.
Як ти?
Так, усе гаразд.
Ну, хіба це не повний прикол?
Давай, Шоушенку.
Дякую, що вшанувала нас своєю присутністю.
Гадаю, я починаю розуміти, як багато я на вас звалила.
І я знаю, що зі мною не завжди легко дружити.
Ми не сердимося, що ти неідеальна.
Нам і не треба. Треба приймати одне одного
з наростами.
Це бородавка.
Зріжу в суботу, викину в неділю.
-І все. Хай буде. -Гидота.
Знайте, що я докладу всіх зусиль.
Я одужаю.
Ми не лишаємо тобі іншого вибору.
Як справи з Елісон?
Я написала їй листа, але відповіді не отримала.
Дай ще трохи часу.
Ну, як зі сльозами закінчили, як коротатимемо час?
У тебе палке побачення з Джоною?
Власне, це вже в минулому.
Гаразд, коли є сумнів, дивимося список?
-Що там залишилося? -У списку?
-Позбудьмося клятого списку. -Так, спалімо його.
Ні, я пропоную створити новий список. Разом. Для всіх нас.
По-перше, вечірка для Вілла.
-У мене денрік за 53 дні. -Гаразд.
Саутенд?
Ні фіга. Поїдьмо на канікули.
-Як щодо Греції? -Або ні, похід.
Вибачте, уявляєте це обличчя в хостелі?
Я знаю, що ти мене підставиш.
Здається, з мене досить.
Ану, глянемо.
-Що? Поїсти в ресторані? -Італійському.
Вечір сімейних ігор?
-Дженно! -Що?
Це має бути мотивуючим.
А це те, що може зробити кожен.
Ні, не кожен.
Поки ні ти і ні я.
Я хочу бути достатньо здоровою, щоб щодня вставати
і робити те, що приносить мені щастя.
Навіть дрібниці. Особливо дрібниці.
Кататися на велосипеді чи з'їсти сандвіч.
Я такий розумний. Хочу туди, де жарко.
Я перемагаю?
Не схоже на те.
Це просто сандвіч.
Може, наразі
цього досить.
Це все.
ЯКЩО ВИ ЧИ ВАШІ ЗНАЙОМІ СТРАЖДАЮТЬ ВІД РОЗЛАДУ ХАРЧУВАННЯ,
ІНФОРМАЦІЯ І РЕСУРСИ ДОСТУПНІ НА WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Переклад субтитрів: Дарина Полякова