SANTOS
Baralla! Ho he de veure.
Ei, hi ha baralla! Anem!
FREERIDGE
No!
Tres baralles i és el tercer dia.
Ha dit a tothom que tinc herpes!
Era per començar un GoFundMe
i ha sortit de pena perquè tothom en té.
Ho veu? És una immadura i, de vegades, cal un cop per madurar.
Ei, res de cops.
- Mossegar? - La violència no resol res.
Gloria, espero més de tu. Ets la delegada de segon.
Noto cert tractament preferencial no gaire apropiat.
Caldria trucar al consell escolar o a la seva dona?
Gloria, pots mossegar una mica.
Sr. Salazar, si les seves filles no es comporten…
No es preocupi. Els donaré un cop ben fort.
Metafòricament parlant. Un cop de lliçons vitals.
Perfecte. A la propera expulsades.
A casa tot el dia no.
M'és igual si sou orfes o les meves nebodes.
No us ajudaré més, ximpletes. No tinc temps per a això.
Sento interrompre't l'Animal Crossing, Tío.
Gràcies, però això d'avui us costarà 100 a cadascuna.
Teniu una setmana per pagar o desvio el telèfon de casa.
En lloc del meu mòbil,
les trucades de l'escola arribaran al vostre pare.
Vinga, adeu. Ara torneu a casa a peu.
I com si no? No tens cotxe!
Una setmana!
És culpa teva! Prou!
Estic farta! Cuida't tu soleta.
Salsa verda.
Què?
Amb les enchiladas. En vull per dinar.
Plasta.
FREERIDGE
SALSA VERDA PER ENCHILADAS
Em té amargada i s'està carregant el meu futur.
Estan a punt d'expulsar-me i és culpa vostra.
-Nostra? -Sí!
On éreu, cabrons?
En teoria m'havies d'aturar, Ines.
Tant és, tampoc m'hauries pogut aturar.
Aquests punys demanen a crits la cara de la meva germana.
Ja està, em rendeixo.
A alguns, Déu els omple les mans,
a mi, només el dit petit.
No, a tu et va treure el dit del mig.
No deixaré que destrossi la meva reputació.
Glo, ja està destrossada.
Però a la Demi i a mi ens estan relacionant amb ella.
Controla't.
He llegit l'horòscop, és bon moment per comunicar.
És el moment per dir-li a la Ines com et sents i alliberar-te.
Sí, alliberem-nos i fem com si fos primer curs
i la Ines fos encara a secundària.
Segon ja és prou dur sense la Ines.
O l'Andre.
Relax, nena. Tallaré amb l'Andre. De debò.
O això espero.
Ara de debò, la Ines és un forat negre de negativitat.
Agrairia un descans d'ella, però tu el necessites!
Tots el necessitem.
És hora! Hem evolucionat i ella no.
És la mocosa que em va posar caca a la motxilla!
Em va fer un serrell al darrere del cap.
I jo ara tinc herpes!
- Mare meva. - No tinc herpes.
Però odio la meva germana, necessito posar límits.
- Em deixeu dos dòlars? - Me'ls tornaràs?
Quan pagui al tío.
- I encara li pago el dinar. - Ho sento.
Li devem mil dòlars al Tío Tonio.
Mil dòlars? I com li pagareu?
No acceptem això.
Són dòlars de plata! Valen més del que sembla.
Has vist la caixa amb les meves coses de petita?
Busco la cullera de plata de la Tía Maria.
En podria treure una pasta, la plata és força cara avui en dia.
Potser 150 $.
Més aviat 310 $.
De debò?
- És el que em van donar. - La vas vendre?
Tia, no t'estressis. Ja s'arreglarà, com sempre.
No s'arregla màgicament.
S'arregla perquè jo esbrino com arreglar-ho.
Sí, tinc fe.
Mira.
La fe és una xorrada.
Això va de tenir un pla. És d'on surten els diners.
Què hi feu aquí?
I aquesta ferida del llavi?
- Demi. - Per què n'ets amiga?
No ho sé.
Ai…
Vull vendre unes coses velles. No he tocat res de la mare.
Li vaig regalar a la vostra mare a la nostra…
Tercera cita.
Podeu mirar les seves caixes i vendre alguna cosa.
Però això no.
Dissabte, he convidat algú al meu sopar d'aniversari.
Merda.
No tenim regal per al pare.
Ines, mentre venc això i saldo el deute, tu busca un regal per al pare.
O tu busques el regal i jo hi poso el meu nom.
Està fatal!
No puc acabar amb la toxicitat a la família,
però sí al grup d'amics.
Aguanto la Ines a casa i l'ignoro a l'escola.
Què estem celebrant?
- Fes-ho! - És fàcil.
Fes-ho.
Ei!
El meu raig de llum complicat,
com el sol aguaitant entre núvols esquerps.
No t'havia vist des de segona hora.
Volia olorar-te.
Tu primer. Fes-ho.
Les dames primer.
Vinga, qui sigui. M'esteu empipant.
D'acord. El que vull dir és que he de…
Merda!
L'acompanyo. Tinc ambientador.
Jo he de practicar dominades. M'estic cronometrant aquesta setmana.
Soc jo o cal reduir
aquest grup i fer-lo més íntim?
Sí, un de nosaltres està clar que sobra.
Com fem fora en Cam?
L'harpia ha de marxar.
Li hem de dir, la Glòria no ho farà.
Mai m'havies agradat tant.
Cam, para.
Tens parella i som amics.
Aquesta fixació amb mi és una excusa
per oblidar-te del que no sents per l'Andre.
La culpa no et fa cap bé.
Hauria d'estar sol.
T'aniria bé estar sol.
Però és depriment. M'encanta l'amor.
Simplement…
No m'encanta la gent. Exacte.
Mira, m'he adonat que hi ha persones que tolero,
per això crec que potser tu m'agrades.
Té sentit, gràcies, però forma part del teu patró.
Una nova obsessió per abandonar l'anterior,
però potser no l'has d'abandonar. Continua i trenca el patró.
Ja saps que jo ni follo ni poso les banyes.
I no m'agradaria trencar el grupet
quan acabem malament.
Així que no el trencarem. Només el reduïm en un.
La Ines.
Dos.
L'Andre se'n va. Estic llest.
Gràcies per l'explicació i les carabasses.
Em mola la idea d'estar sol.
Portar una jaqueta grisa, suau i còmoda.
Sense butxaques!
Per això fa temps que m'agrades.
Farsant, no tens secrets.
En tinc, però és clar el motiu per què no te'ls dic.
Que és…?
Em destruiries.
- Què fas? - Deixar-te de banda.
- Busca't els teus amics. - Per què? Els teus amics són meus.
Els meus amics són meus.
Val, ho pillo, però no tinc amics meus.
- Tanco, eh? - Espera!
Ho he fet! Li he dit que està fora!
- I ho ha acceptat? - Sí!
- Genial. Esborro el correu. - Quin correu?
L'anònim enviant-la a cagar.
Envia'l.
No, no ho facis. Esborra'l. S'ha acabat.
No s'havia acabat?
Sí.
- Què ha passat amb els límits? - Els he ampliat.
L'utilitzaré abans de perdre-la.
Mira. Ines!
Les samarretes no es pleguen soles.
Veieu? És la meva gossa.
Ve un client, marxeu. Fora.
Hola!
Veig que has muntat un mercadet al jardí.
Al costat del meu.
Ups.
Llavors se'n van?
Acabes de comprar un disc?
Diu que és de col·leccionista.
Fora, fot el camp.
Perdona. Quin preu tenen?
Una, sis, dos per deu.
Gràcies.
D'acord, et pots quedar.
M'agradaria.
Puc vendre les teves deixalles i em quedo la meitat dels ingressos.
Fet.
PAGA AQUÍ CAIXA
Em quedo les primeres cinc.
Coi de…
Regal per l'Andre.
- Ell no té les inicials MM. - Exacte.
M'equivoco d'inicials, una caixa…
Em deixarà quan li doni,
sempre s'emprenya perquè soc un descuidat.
- Dos dòlars. - Exactament el que em deus.
Estem en paus.
Busco una caixa amb unes inicials.
- Les inicials MM? - Sí.
No l'he vista.
I ara?
Em sona lleugerament.
I 200 $?
Perdoni.
- Et dono quatre dòlars. - No.
És el doble.
Desfer-me de l'Andre val més.
Hi ha una dona disposada a pagar-me 200.
A on?
Era just aquí.
Escombraries.
És la dona d'abans de jove.
Per això volia la caixa. Era seva.
Glo, no.
Les fotos són sagrades.
- Què tens pel pare? - Aquest top, li encanta el groc.
Gràcies per decebre'm sempre. Marxa.
Moltes felicitats, pare. És una navalla.
He de marxar.
- Per darrere? - L'Andre em rastreja el mòbil.
Ho sé perquè rastrejo el seu. Però perquè ell ho fa.
-Sí, és davant. Toca pel darrere. -Jo també marxo, ens veiem.
Us dono 500 $.
Gloria!
Us dono 600 $!
Miri, m'encantaria acceptar-los, però no tinc la caixa.
- El teu amic la té. L'ha portat. - Oh, ens ha seguit.
És molt insistent, però no tinc el que busca.
La caixa està maleïda.
Ostres. Però no la tinc.
Us dono 1.000 $!
Perdoni. Doni'ns un moment.
No la veneu.
Si està disposada a pagar 1.000 $, hi ha d'haver gat amagat.
La caixa deu valdre molt més que això.
Sortiu d'aquí. Deixeu fer a l'expert.
Com som família, només cobraré el 50%.
El 10%.
El 30%. Última oferta.
El 20%.
-El 25%. Última oferta. -El 12,5%.
Fet!
Estem maleïts.
No ho estem.
N'hem tret coses i tots l'hem tocada.
Tots hi estem involucrats. El mal ens afectarà.
- Cal desfer la maledicció. - O?
No sé. Cadascuna és diferent.
Trola. No existeixen les malediccions.
I si és cert? Cal vendre la caixa.
No! No la podem vendre, potser la necessitem.
Necessitem més info sobre la maledicció.
Què?
És coneixement bàsic.
Cal anar al lloc d'origen, el mercadet,
i descobrir d'on va sortir la caixa. Anem-hi ara!
És l'aniversari del pare i anem a sopar!
Sopar és més important que desfer una maledicció letal?
Creus que és letal?
Deixem aquesta ximpleria. Arxivat.
O enterrat, perquè si no fem res morirem tots!
Entesos, em faries el favor de morir-te a casa teva?
- Hola, noies. - Hola, Sr. Salazar.
Demi.
No us entenc. Per què seguiu sent amigues d'ella?
Pare, el convidat! Com es diu?
Lucia!
Fa calor aquí?
Engegaré l'aire.
A LA GLORIA: L'AIRE? MAI ENS DEIXA POSAR-LO!
PORTA EL MOCADOR DE LA MARE!
Noies, parleu. Sigueu amables.
I tu què fas doncs?
Soc advocada.
A LA INES: BRUIXA AVARICIOSA.
T'agraden els calés.
Quasi tot és gratuït.
BRUIXA PELADA.
És voluntària a la nostra església.
La nostra església? No hi anem mai.
Bé, hi tornarem a anar aviat.
Anirem a l'església?
Hola, soc en Tonio.
Ja ens veurem.
O no.
Ho porten escrit a la cara.
Bona nit, ties.
Per cert, la navalla és de part de tots.
Acaba d'entrar al rebost?
Dorm allà.
Per molts anys, pare.
Oh, gràcies!
Ai, com talla! Ai.
Perdoneu, vaig a fer-me un torniquet.
Ai, vida meva.
"Vida meva"?
No és res. M'he quedat enganxat de l'esquena.
Porto una tireta.
- Estira't al llit. - Tot sol!
D'acord.
Estic exagerant o estem en perill?
Esperits, feu-me un senyal si estem fotuts.
Merda.
Repetim.
Merda!
- Saps que tinc porta? - Molt arriscat.
L'Andre és a prop segons el mòbil.
Espera. Sàlvia, cristalls, cartes… Què passa?
He preguntat als esperits si hi ha presència maligna
i no fa bona pinta.
He vist el teu missatge. La caixa està maleïda, segur.
Ho està? Com ho saps?
Li he donat a l'Andre i…
No fotis, i què li ha passat?
Li ha encantat. No em deixarà mai.
Ha començat. Tinc un mal pressentiment.
Hem de…
De?
Recuperar la caixa!
Ines.
Ves al teu llit.
Tens raó, no hi ha maledicció.
El pare té l'esquena malament de tant follar.
- Creus que follen? - Ha passat molt de temps.
Potser això li anirà bé.
I a mi. No tindrà temps per a la seva preferida.
Deu estar bé que et faci tant de cas.
Jo soc la tercera de la llista.
Quarta. Li fa més cas al Tío Tonio.
- Per què coi li dona el mocador? - Ja.
Qui voldria el mocador d'una morta?
És el símbol d'un amor que va tenir un final feliç.
El va tenir?
La mare és morta.
Es va morir.
Es pot quedar el mocador.
Ho veus? Tu també creus en les males vibracions.
No, no hi crec.
Si hi ha una maledicció, vol dir que tot té causa i efecte.
Si això és cert, la mare mereixia morir?
No, no s'ho mereixia
i jo no em mereixia perdre-la.
Les coses passen.
Ves-te'n al llit.
Hem d'actuar ràpid
o la noia del teu pare tindrà un nadó maleït.
No anirem a l'infern.
Gràcies per raonar.
- I aquest gir? - L'Andre.
No m'ha trucat ni escrit en 16 hores, el record era de 15.
Saps per què? Probablement és mort.
S'ha trencat la pedra.
No és possible.
És obsidiana negra. Per a la protecció.
És un dels cristalls més durs!
No pot ser. Això…
-No hi ha màgia negra! -Concordo.
Ei!
Nois, esteu pirats.
L'Andre ha provat un producte nou
o alguna cosa que no ens vol dir.
Diu que no ha fet res especial.
Ha d'haver-hi una explicació racional.
Es diu maledicció.
Quan una vella et diu que és una maledicció ho és!
- O… - Res de devolucions.
No en volem cap. Només dir-te que la caixa que et vam comprar
és d'aquesta dona. Hi havia una foto seva a dins.
I l'estava buscant.
Aquesta dona buscava la caixa?
- Es va presentar a casa nostra. - Vinga, què voleu?
- De què va el joc? - No és cap joc. Volem trobar-la.
La coneixes?
Sí.
La conec.
És morta.
Sé que vaig dir que la dona de la foto era ella,
però em vaig equivocar.
Són coses que passen, tota la gent gran fa la mateixa cara.
La vam veure. Era viva. Què cal per convèncer-te?
La cara de l'Andre.
Si allò no és cosa del dimoni, no sé què ho és.
Ines, digues alguna cosa. Les malediccions no existeixen.
No ho sé, Glo.
Sembla que, a més de fotudes, estem maleïdes.
La morta vol la seva caixa.
Tres a l'equip màgia negra.
M'esteu vacil·lant.
Fa dies que demaneu que faci fora la Ines i ara us alieu?
Potser sí que és màgia negra,
però no va començar quan vam trobar la caixa,
sinó quan em va tocar encarregar-me de tu.
Em piro.
No pots! Hem d'estar units per trencar la maledicció.
De sobte esteu molt units vosaltres tres, no em necessitareu
per vèncer aquest conjur que trenca roques i infla cares.
Aviseu quan sigui greu.
DESAFIANT LA NATURA
- On és la teva germana? - No sé, passo.
I els calés?
Número desconegut.
L'últim cop era el director Richardson.
Molt bé, anul·lo el desviament
i ja li deixarà un missatge al teu pare.
No, respon!
- Cent dòlars. - Vint!
- Seixanta. - Quinze.
D'acord.
Hola, soc en Javier.
Entesos.
Pot lletrejar-ho?
D'acord, gràcies.
Qui era?
Un venedor fora de garantia.
Et pagaré el que et dec, necessito més temps.
No pateixis, estem en paus.
No vull parlar amb tu,
però tens traça per a les coses poc ètiques.
Hem de hackejar el portàtil del Tío Tonio. És a la dutxa. Ja t'explicaré.
D'acord. Abans ha rebut una trucada i està estrany.
- Diu que no li devem res. - Genial, no?
Ines, passa alguna cosa.
I com sempre, la resposta és al seu historial.
Podem tocar-ho amb les mans?
- Per les empremtes? - No, esperma.
Recordes la contrasenya?
Contrasenya: PITS69
TONIO PITS69
CÀNCER LIMFOMA TIPUS DE CÀNCER
Sento no haver-vos-ho dit.
No, nosaltres ho sentim.
- Què fort que tinguis càncer. - Jo no.
- El vostre pare. - Què?
La trucada era pel vostre pare.
- Quan fa que ho sap? - No ho sap.
Han trucat per dir-li.
Va anar-hi per l'esquena l'altre dia.
Li van fer una prova…
O sigui que ha passat després de l'aniversari?
Després de donar-li la navalla de la caixa.
M'he d'anar a estirar.
Vaig dir que havia de ser greu.
Ei.
No és culpa teva. Hem de desfer això.
I si no podem?
No són els diners que li devem al Tío. És el pare.
- Saps per què el pare no pensa en tu? - Ara no, Ines.
No és perquè no ets la seva preferida.
- És perquè ho ets. - No és veritat. No pensa en mi.
Perquè no cal. Ell confia en tu.
- Sap que te'n surts de tot. - No me'n sortiré d'això!
Ximpleries.
Vine.
Em sap greu allò que he dit de tu abans.
Ho he dit sense pensar.
No, no és cert.
Creus que no sé que us emprenyo?
Potser soc una pesada, però no soc ximple.
Ho sento.
Jo també.
No només t'estimo, Gloria.
M'encantes.
Et donaré l'espai que necessites
i em buscaré els meus amics.
Ja va sent hora.
He d'anunciar una cosa.
- On vas? - Aperitius.
- La podem fer fora ja? - No!
- Per què? - Perquè és valenta.
I per fer front al mal
necessitarem algú valent que ens lideri.
O que se sacrifiqui.
- Aleshores creus en això? - Sí.
És una maledicció que revertirem.
Salvarem el meu pare.
- Tinc un pla. - Escolteu, tinc un pla.
- No, jo tinc un pla. - Però jo conec una persona…
Subtítols: Silvia Hornos