Vi er forbandede.
-Ja. -Hvad er planen?
Sidst jeg blev forbandet… Jeg ved det sgu ikke!
-Du er en haj til løsninger. -Den største nogensinde.
Nej, en rigtig haj.
-Du flænser alt foran dig. -Ikke denne gang.
Gruppen er forbandet, og gruppen må løse det.
Godt, for jeg har lige hørt om en lokal bruja,
der har mange TikTok-følgere…
TikTok løser det ikke, dumme.
Kaldte du mig "dumme"?
Nej. Demi, som lyder som dumme, men TikTok er ikke en rigtig ressource.
Vi har brug for en plan mod forbandelsen.
Gå hjem og få noget søvn, så I kan hjælpe til med byrden,
for jeg har for meget på min tallerken.
Som hvad?
Kræft. Min far. Han har det!
Jeg elsker jer. Farvel. Og tag kassen med.
Der er nok sort uheld her. Og nu…
Jeg skal tisse.
Ines!
-Åh gud. -Ja, vi er alle dumme.
Ja, men Tonio tog opkaldet for far. Far ved ikke, han har kræft.
-Lort. -Ja.
Hvordan siger du det?
Jeg gør det.
-Nej. Jeg er bedre til at hælde. -Du hælder nærigt.
Hvad er der med jer to?
Det er mit foretrukne skuffede ansigt. Kan du lave det igen?
Jeg skal i tøjet.
Har du brug for hjælp?
Nej.
Skal vi tale om en betalingsplan for jeres gæld?
Du eftergav vores gæld i aftes.
Det var bare kræft-chokket.
Og hvor vover du at bruge mine sårbare ord mod mig?
Jeg havde lige hørt, min bror havde kræft…
Lort! Han ved det ikke, fordi jeg tog opkaldet og…
Hvem og hvordan siger vi det?
Hver dag, han ikke ved det, får han ikke behandling
og opfylder ikke sine livsmål.
Hvor han drikker sukkerrig, dødelig juice.
Hvor vi får ballade for ikke at sige det.
Når han tager min telefon, tager jeg altid din.
Vi må til at fortælle ham det.
-Farvel, Tonio! -Fortæl, hvordan det går.
Jeg elsker pigerne, men Gloria kaldte mig dumme.
Jeg ved, hun er stresset, men hun bør støtte sig til mig.
Efterlivet er mit domæne. Hvorfor skal vi gruppetænke det?
Eller lade Gloria bestemme?
Det er som en ildebrand,
og i stedet for brandmajoren tilkalder man en delfintræner.
Er jeg ond mod Andre, når jeg holder ham hen?
Hun marginaliserer min ekspertise.
Selv en YouTube-lært heks ved, at for at ophæve forbandelsen
skal man kende forbandelsen. De er ikke alle ens.
Der er blodfejder, grønøjede monstre,
dæmonkatte, besættelser, religionsbaserede, landbaserede.
Åh gud, det er så meget.
Ja, det er kompliceret.
Det er som videnskab, men bare sværere, for det betyder faktisk noget.
-Vi finder aldrig ud af det. -Nej.
Overlad det til Gloria.
Godmorgen, powerwalkere.
Farvel, mor.
Okay, skat. Farvel.
Hvorfor så alvorlige?
Hallo? Hvad?
Brænder huset, og der er en delfin-nødsituation?
Undskyld. Jeg tager den lige, men vi ses på skolen, okay?
Der går han. Endnu en mursten i hans mur af følelser.
Den bliver tykkere.
Ja, ikke? Jeg vil så gerne tale med nogen om det.
Du og Cam er tætte. Hvad gør jeg, hvis han trækker sig?
Prøv at give ham plads.
Lad ham gå, så han kommer tilbage. Ja, men problemerne er dybere.
Må jeg være ærlig med dig? Jeg er fortryllet af Cam.
Det kan kun brydes af et ægte kys, men jeg er ikke hans ægte kærlighed.
Vi arbejder på det.
Han må videre fra den, han stadig er vild med.
Den person? Ja. Det er kompliceret.
-Hvad har han sagt? -Bare at han stadig er vild med en fra FA.
Før Andre. De taler stadig sammen.
Jeg ved, hvem det er.
Selvfølgelig. Du er hans bedste ven. Jeg har så ondt af ham.
Hvorfor det?
Den person sårede ham. Han stoler ikke på nogen. Mig.
-Tænk sig. Jeg stoler på alle. -Er han blevet såret?
Måske ved jeg ikke, hvem det er. Hvem er det? Hvorfor ved jeg det ikke?
Finder du ud af det, så sig det ikke, for jeg forgifter dem.
Det slog mig, at Gloria ikke lader mig styre,
fordi hun ikke stoler på mig,
og det skyldes, jeg ikke er direkte nok.
-Jeg taler ikke for mig selv. -Dybt.
Stoler du på mig?
Du er min nødkontakt.
Ville du sige det, hvis nogen havde såret dig?
For sår heler kun med E-vitaminer og snak.
Han siger det aldrig. Jeg må gøre det for ham.
-Hvad gør du? -Tilsyneladende alt. Igen.
Hvad med Lucia? Det er to for én.
Hun siger det til ham, og han dumper hende for det.
-Smart. -Du har gjort det igen, Gloria.
-Er Lucia et kodeord for forbandelsen? -Hun er en forbandelse.
Vi taler om forbandelse. Tal for dig selv!
Gloria! Jeg vil gerne have en ledende rolle,
da jeg føler, jeg er den med mest erfaring.
Det er sandt. Du er naturligt deprimerende.
Og vores far hader dig.
-Hader? -Måske bør det være Cam.
Han kan ikke slå op med Andre.
Vi mangler muligheder. Kom, Ines. Jeg tænker bedst, når jeg går.
-Er toilettet ikke din tænketank? -Derfor går vi til toilettet!
Tænk, at hun afviste mig.
Det får hun ikke lov til. Jeg afviser hende.
Hun talte muligvis om hendes fars kræft.
Nej. Hun afviser mig.
Så vi deler og erobrer.
Og vi erobrer og/eller deler for at ophæve forbandelsen.
Det lyder godt.
-Hvad betyder det? -Vi mangler information.
Vi må finde spøgelsets nekrolog. Den fortæller alt!
MARISOL MARTINEZ NEKROLOG
Der står intet. Nekrologen er møg.
Ja, vi ved kun, at hun hed Marisol Martinez.
Eneste familie er hendes søn og hans familie,
hun var elsket…
Hun var elsket og havde mange elskere.
-Ligesom dig? -Som mig?
Jeg kan ikke antage, jeg ved alt. Så jeg antager du har prøvet ting.
Jeg er kun 15.
Hvordan definerer vi elskere? Tæller Mr. Waffles?
-Hvad laver du med Mr. Waffles? -Jeg elsker ham.
Jøsses, jeg rører kun min hund
på normale kælende måder og med et par kys på munden,
men jordnøddesmørret bliver på skeen.
-Det vidste jeg allerede. Så ved jeg alt. -Nej.
Det burde jeg.
-Hvis jeg en dag skal skrive din nekrolog. -Man inkluderer ikke elskere.
Er det ikke sært, de tog det med om den gamle dame?
Hvorfor holder du igen? Der er noget, du ikke fortæller.
Selvfølgelig. Der er mere end én ting.
Det er unfair! Jeg har fortalt alt.
Det bad jeg aldrig om. Der er ting, jeg ville ønske, du aldrig havde fortalt.
Som hvad?
Det siger jeg ikke.
Hvad er nyt?
Laver din fætter stadig sangtelegrammer?
-Ikke efter han spredte covid. -Pokkers.
Vi fandt nekrologen og bekræftede, at den gamle dame er død.
Ja, det ved vi. Det er ikke ny information.
Det fortalte damen med kræmmermarkedet. Hvad ellers?
Vi er på vej til spøgelsesfamiliens hus for at udspørge dem
og få mere info om den døde spøgelsesdame.
Så siger vi det.
Jeg må smutte.
Har du fortalt far, han har kræft?
-Nej. -Selvfølgelig.
Som altid har du "Tonio-et" situationen og overladt det til mig.
Men det er din skyld. Du tog opkaldet.
På jeres vegne.
-Det er ikke pointen. -Jeg klarer det.
-Virkelig? -Ja.
Jeg er foran dig. Planen er i gang.
Pizzabåd?
Hvad fanden laver han her?
Det er Tonios assistent.
Assistent? Du har ikke et job.
Det behøver man ikke et job for at have.
-Jeg er Rusty. -Vi kender allerede hinanden.
Hun gør det! Hun gør det virkelig!
Ti sekunder mere!
Kom så!
Kast den.
Det husker jeg ikke.
Det er lige sket.
I dag!
Jøsses, du er sådan en…
Vent. Du har ikke givet min onkel dit CPR-nummer, vel?
Ikke endnu.
Lad være.
Vær sød mod ham, der har opbygget din kredit.
Jeg betaler ham ikke. Du betaler Rusty, indtil gælden er gjort op.
Det er latterligt. Rusty må ud.
Fint. Så kan han ikke fortælle din far, han har kræft.
Hvad er planen?
Leg nu ikke Gloria. Jeg adlyder ikke dig eller hende.
Vi har stået her i ti minutter. Jeg tænker bare…
Om jeg har en plan? Ja.
Vil du dele den?
Det ved jeg ikke.
Måske er den hemmelig. Jeg deler åbenbart for meget.
Måske er det på tide, jeg holder lidt på det.
Lige efter planen.
Hvad nu?
Stormløb dem!
-De stormløber os! -Hvad?
-Hvad vil I have? -Information.
Du ledte efter Marisol.
-Ja. -Hvad vil du med min mor?
Vi vil bare vide, hvorfor hun hjemsøger os.
Det her er tosset.
Jeg skal putte isen i fryseren.
Har I også set hende? Jeg har set hende et par gange.
I baghaven. Uden for mit soveværelse.
Ved Tommy's drive-thru! Hvad har I set?
Hende. Hun vil have kassen tilbage. Men først må vi have information,
for hun forbandede os.
Vi vil ikke give kassen, og så beholde forbandelsen.
Hvilken kasse?
Jeg købte den af jer. Bogstaverne MM stod på…
Geny! Solgte du min mors æske? Jeg sagde, du ikke måtte sælge den!
Nej.
Hvis min mor vil have kassen tilbage, så bør jeg tage den.
I får pengene igen.
Ikke for at være en nar, men du er ikke din mor.
Får du den, kan vi ikke give den til hende.
Vi vil ikke have den. Behold kassen og forbandelsen.
Geny! Det her angår ikke længere dig.
Tal ikke sådan til mig.
-Jeg bad dig om ikke at sælge! -Hører du dig selv?
-Du lyder sindssyg! -Det var den ene ting!
Sidekommentar, nu!
Han er et røvhul, og røvhullet siger det ikke til far.
Han kender ikke engang far.
Derfor er han perfekt til jobbet.
Ingen følelsesmæssig bagage. Han gør det bare.
"Gør det bare"? Det her bliver knusende.
Det skal gøres med omhu og anstændighed,
hvilket knægten ikke har.
Han er skødesløs,
egoistisk, følelsesmæssig analfabet og har elendigt sigte.
Det her job er forvirrende.
Bliver jeg fyret? Jeg er ikke begyndt endnu.
-Nej! -Jo!
-Stadig uklart. -Mærk stemningen.
Jeg prøver.
Bliv der. Vi to er ikke færdige endnu.
Ro på, søs. Du misser en fantastisk mulighed.
-At tumpen siger det, er ikke fantastisk. -Jeg taler ikke om far. Jeg taler om mig.
Rusty.
Jeg kunne date ham.
Han hænger ud med Eddie, og Eddie holder de bedste fester.
Kan vi blive færdige? Jeg skal skide.
-Ad. -Bliv, hvor du er. Vi er ikke færdige.
-Hvad vil du? -Jeg har en plan mod forbandelsen.
Lort!
Jeg var så besat af kræften, at jeg glemte forbandelsen.
På mit værelse.
Alle bliver, hvor de er. Jeg er straks tilbage.
-Hvad har du? -Undskyld mig?
Jeg vil ikke gennemgå Operation Stormløb,
hvis du skal tale så respektløst.
Du har slet ikke hjulpet med forbandelsen i dag,
hvilket du behøver ikke, for det er min boldgade,
og jeg er ikke en uansvarlig røvbanan som din søster.
Ja. Jeg elsker den farve på dig,
og du får det fulde ansvar for at få os ud af mørket og ind i lyset,
især med tanke på det, der sker inde ved siden af.
Hvad gør vi som det næste?
En udelukkelsesceremoni.
Det findes ikke.
Tvivler du seriøst på mig?
Det er basal spøgelsesviden.
Man kan ikke bare kaste lort op i luften. Spøgelser kan ikke gribe.
Det giver mening. Hvad er ceremonien?
Jeg bekræftede direkte med spøgelsets familie,
at kassen var vigtig, og vi må give den tilbage.
Vi laver ceremonien, for spøgelser kan ikke gribe,
og vi er forbandede.
Ceremonien beskytter mod at give kassen tilbage og beholde forbandelsen.
Før du spørger, så er svaret: Basal forbandelsesviden.
Faktisk er det udvidet viden,
men jeg fordummer det for dig, så det er basalt.
Lad os holde ceremonien. Hent Cam og kassen.
Aftale.
-Hvad sagde Gloria? -Kom.
-Vi laver en udeladelsesceremoni. -Udelad mig
-Og det findes ikke. -Jo.
-Tag kassen med. -Jeg har den ikke. Det har du.
-Har jeg? -Ja.
Gloria bad os tage den. Jeg gjorde ikke, så det var dig.
Ja. Jeg tog helt sikkert kassen.
Godt, vi ses snart.
Jeg kan bare ikke huske det, så den er nok et sted herinde.
Du har den.
Ja! Jeg har altid haft den særlige faktor, men jeg ringer om noget andet.
-Jeg har nyt om det andet. -Ved du, hvem der sårede Cam?
Nej. Det må du finde ud af. Men når du gør, så er jeg åben.
Jeg kan klare at vide det.
Jeg kan ikke tale nu. Jeg kar kasseproblemer.
Ad. Der kan jeg ikke hjælpe. Farvel!
Hvor er du, kasse?
Jeg ved nu ikke, Demi. En før-udeladelsesceremoni?
Ja.
I min begejstring over udeladelsen glemte jeg starttrinnet.
Det lader os fjerne dårlig energi, så spøgelserne føler sig trygge.
Har de følelser?
-Selvfølgelig. -Hvor længer tager det?
Der går måske 24 til 48 timer,
før jeg finder … den visdom, vi behøver
til at føle os sikre, før vi arbejder på kassen.
Det hele hører under avanceret forbandelsesviden,
som jeg er tæt på at have.
Jeg er stadig på mellemniveauet.
Okay, hvad gør vi først?
Vi fortæller hemmeligheder,
helst dybe og mørke, som eksempelvis…
Hvorfor jeres far hader en af jeres tætte venner,
eller hvis man var forelsket og blev såret,
kunne man fortælle, hvem der gjorde det.
-Cam først. -Nej. Jeg starter.
Jeg dræbte næsten min hamster.
Det var ikke min. Det var Glorias.
Tak for at dele. Cam?
Jeg har en tragisk historie om afvisning, som ingen kender.
Ja, bliv ved.
-Gloria… -Ikke nu, Javi!
Alle skal hjem nu.
Undskyld, hr. Salazar.
-Det var respektløst. -Godnat.
Vi må have en snak om det selskab, du gør dig.
Ja, vi har begge brug for en ærlig snak.
Okay, mija. Jeg lytter. Hvad vil du fortælle mig?
Far, du har…
Det er okay. Ud med det.
Tonio opsnappede et opkald, der skulle fortælle dig, at…
Tag dig god tid.
Måske med vand.
-Ja. -Jeg er straks tilbage.
Hvad sker der med kagen?
-Fars yndlings. Mexicansk chokolade. -Rusty hentede den.
Det er helt perfekt,
for jeg flippede ud over at skulle sige det selv.
Men nu kan vi fortælle det sammen, efter han har spist sin yndlingskage.
Eller med den.
TILLYKKE, DU HAR KRÆFT
Det er langt ude.
Vi er blevet så optaget af at fortælle ham det,
at vi har glemt, at han er syg.
Vores far er syg, ikke med forkølelse, men kræft.
Ingen burde være i dine sko.
Eller hans.
Det er grusomt, at han har kræft efter at have mistet sin kone til det.
-Det må være svært… -At være alene.
At opfostre to små piger alene.
Den mand er en helt.
Han er min helt.
Du går sikkert med en enorm byrde
i bekymring om, hvis der sker ham noget.
Jeg er så ked af, du skal opleve det her, Gloria.
Også mig.
Tak for at sige det, og for at se, hvad jeg føler.
Ja.
Jeg er overvældet.
Det ville enhver være.
Undskyld. Jeg har været en kælling.
Jeg tog fejl.
Du burde helt sikkert fortælle min far, han har kræft.
Det behøver jeg ikke. Du gjorde det lige.
-Tak. -Er det ikke din tredje portion?
Ikke dømme. Jeg har kræft, husker I nok?
For tidligt.
Hvor længe har du vidst det?
-Omkring en måned. Hvorfor har du ikke sagt det?
Jeg ville ikke bekymre jer.
Lægen sagde, den voksede langsomt og ikke aggressivt.
Det skal nok gå.
Men jeg har et vigtigt spørgsmål.
Hvem er du?
"Jeg er dum, en katastrofe.
Jeg har glemt, hvor kassen er.
Myrd mig ikke,
for spøgelset gør det først, når hun kommer efter kassen!"
Udråbstegn eller ej?
-Glo, dårligt nyt. -Mig først, min er god.
Kræften er ikke dødelig. Vi er ikke forbandede. Vi behøver ikke ophæve noget.
Hurra!
Tak for at bære byrden, mens jeg var distraheret.
-Jeg sætter pris på, hvor ansvarlig du er. -Jeg sætter pris på din påskønnelse.
-Godnat. -Godnat.
Slet.
Hej.
Har du hørt om kræften og forbandelsen?
-Ringede hun til dig først? -Selvfølgelig.
Har du haft indbrud?
Jeg ledte efter noget, jeg pludselig ikke behøver at finde.
-Jeg rydder op. -Godt, for det ligner ikke dig.
Jaså? Måske gør det?
Måske er det en hemmelighed, du ikke kender, fordi du ikke ved alt.
At du faktisk er et rodehoved?
Vil du tvinge mig til at tale om følelser?
Nu lader du bare, som om du er ligeglad.
Hvorfor skal du være sådan mod mig? Okay.
Jeg ved, at du gerne vil kende alle mine hemmeligheder, og det gør du.
Alle dem, jeg er villig til at dele.
Men nogle er låst inde, og det har jeg det bedst med.
Det handler ikke om dig, men mig.
Selvom det er vigtigt for dig, at fortælle mig alt,
og at du ved alt om mig, så er jeg ikke dig.
Tak for at dele det med mig.
-Jeg ved, det var svært for dig. -Ja.
Men jeg spekulerer også på udløbsdatoen for de Hot Pockets, jeg fik tidligere.
Må jeg lægge mig? Tak.
Nej, jeg må hellere tage hjem.
Undskyld. Det var egoistisk at insistere på at vide alt.
Nogle gange føler jeg mig som en eftertanke for vores venner,
og jeg bliver sårbar
og måske jaloux.
Okay, helt sikkert jaloux over, at nogen kender dig bedre end mig.
Og at der er hemmeligheder mellem os.
Ingen kender mig bedre end dig.
Og ingen tænker mere på dig end mig.
Nej. Ingen gråd. Jeg kan ikke klare det. Jeg kan ikke klare gråd.
Fint. Du får ét spørgsmål, Demi.
Så du kan spørge om det,
du tror, du ikke ved, men kun fordi du græder,
og ingen efterfølgende diskussion.
Tror du, hr. Martin har hår under hatten?
Nej. Han har skaldehale.
Men det er ikke det spørgsmål, du vil stille.
Fint. Andre sagde, du hang fast i en, der havde såret dig.
Hvem?
Dig.
-Ingen ægte kræft. -Eller forbandelse.
-Jeg er lykkelig. -Også mig.
Tænk, at Demi fik os til at tro, den kasse var forbandet.
Lad os komme i seng.
-En forbandelsesfri dag venter. -Ti minutter mere.
-Okay. -Ja!
Ines.
Sådan.
JEG VIL HAVE MIN KASSE, KÆLLING
Tekster af: Jesper Sodemann