Prokleti smo?
-Jesmo. -Koji je plan?
Kod mog zadnjeg prokletstva…
Nemam pojma!
-Kao koza si kad rješavaš stvari. -Da, slatka sam.
Ne na taj način.
Žvačeš sve pred sobom.
Ovaj put neću.
Ovo je grupno prokletstvo i grupni problem.
Super. Nedavno sam čula za lokalnu vješticu koja ima TikTok…
TikTok nam neće pomoći, benice.
Nazvala si me benicom?
Ne. Demice.
Zvuči slično. Ali TikTok nije dobar izvor.
Trebamo pravi plan da poništimo prokletstvo.
Zato svi idite kući, naspavajte se i budite spremni nositi breme
jer ja već imam previše problema.
Kakvih?
Rak. Moj tata ga ima!
Volim vas. Bok. I ponesite kutiju.
MI već imamo dovoljno loše sreće. A sad…
moram pišati.
Ines!
-Ajme meni. -Znam, svi smo budale.
Da, ali Tonio se javio na tatin poziv.
Tata ne zna da ima rak.
-Sranje. -Da.
Kako ćeš mu reći?
-Ja ću! -Ne, ja bolje točim.
Ne, ti škrto točiš!
Što je s vama dvjema?
Obožavam ovaj razočarani izraz. Ponovi ga.
Idem se presvući.
-Trebaš pomoć? -Ne.
Nego, hoćemo razgovarati o otplati duga?
Noćas si nam oprostio dug.
To je bilo zbog šoka od raka.
Hvatate se za moje riječi u ovakvom trenutku?
Saznao sam da moj brat ima rak i…
Sranje! Ne zna jer sam se ja javio i…
Tko će mu reći i kako?
Svakog dana što ne zna, ne liječi se
i ne radi stvari koje želi učiniti.
I pije sok pun šećera, tekućinu smrti.
I u sve smo većoj nevolji jer mu nismo rekle.
A kad on meni uzme mobitel, ja ga uzmem tebi.
Dosta je razgovora. Treba mu reći.
-Bok, Tonio! -Javi kako je prošlo.
Volim cure, ali znamo da je Gloria rekla „benica”.
I znam da je pod stresom, ali trebala bi se uzdati u mene.
Zagrobni je život moje područje. Zašto bismo radili u grupi?
Ili dali Gloriji da nam zapovijeda?
Kao da zgrada gori,
a ti, umjesto vatrogasca,
pozoveš trenera dupina.
Jesam li okrutan prema Andreu? Znaš, zavlačim li ga?
Mislim da marginalizira moju stručnost.
Čak i vještica s YouTubea zna da za poništenje prokletstva
trebaš znati o čemu je riječ. Nisu sva ista.
Imaš osvete, zelenooka čudovišta,
demonske mačke, opsjednutosti, religijska, lokalna…
Ajme, to je previše.
Da, komplicirano je.
To je znanost, ali teže, zato što zapravo ima smisla.
-Nećemo to riješiti. -Moguće.
-Zato to treba prepustiti Gloriji. -'Jutro, šetači!
Bok, mama.
Bok, dušo.
Što ste ozbiljni?
Halo? Što?
Kuća gori i imamo situaciju s dupinima?
Oprostite. Moram se javiti, ali vidjet ćemo se u školi, može?
Ode on dodati još jednu ciglu u svoj zid emocija.
Sve je deblji.
Da! Moram s nekim razgovarati o tome!
Ti i Cam ste bliski. Kako da doprem do njega ako on bježi?
Daj mu prostora.
Da mi se onda vrati. Fora, ali naši su problemi veći.
Mogu ti se povjeriti? Cam me začarao!
Razbit će ga poljubac prave ljubavi, a ja to od njega ne mogu dobiti.
Radimo na tome. Treba preboljeti staru ljubav.
A, to. Da. Komplicirano je.
-Ali što ti je rekao? -Ništa.
Zaljubljen je u nekoga PA.
Prije Andrea. Još su u kontaktu.
Znam tko je to.
Naravno, najbolji ste prijatelji. Tako mi ga je žao.
Zašto?
Ta ga je osoba slomila i sad ne vjeruje čak ni meni.
Zamisli. Ja svima vjerujem.
Slomila?
Možda ne znam tko je to. Tko je to, kvragu, i zašto ne znam?
Ako saznaš, nemoj mi reći jer ću je otrovati.
Shvatila sam da mi Gloria neće ovo prepustiti
jer mi ne vjeruje u potpunosti.
A ne vjeruje mi jer nisam dovoljno izravna.
Ne borim se za sebe.
Pronicljivo.
-Vjeruješ li mi ti? -Moj si kontakt za slučaj nužde.
Bi li mi rekao da te netko slomio?
Jer lomove liječe samo gips i razgovor.
Neće reći. Ja ću to morati učiniti.
-Što radiš? -Sve, čini se. Opet.
A Lucia? Dvije muhe jednim udarcem.
Ona će mu reći, a on će je zato ostaviti.
-Jako pametno. -Opet, Gloria. Bravo.
A što si učinila? Lucia je ime prokletstva?
-Ona jest prokletstvo. -Prokletstvo. Sad se bori za sebe!
Gloria! Želim preuzeti vodeću poziciju jer mislim da imam najviše iskustva.
Istina. Prirodno si depresivna.
I naš te tata već mrzi.
-Mrzi me? -Ili bolje Cam.
-On ne može ni prekinuti s Andreom. -Trebamo još opcija.
-Idemo. Najbolje razmišljam u hodu. -A ne na zahodu?
Zato hodamo prema kupaonici!
Ne mogu vjerovati da me odbacila. Nema to pravo! Glupost! Ja odbacujem nju!
Mislim da je mislila na tatin rak.
Nije. Odbacila me. Zato ćemo podijeliti i zavladati,
a to ćemo učiniti da bismo poništili prokletstvo.
Zvuči odlično!
Što to znači?
Trebamo još podataka.
Trebamo osmrtnicu našeg duha. Ona će nam sve reći!
OSMRTNICA
Ništa ne piše. Ovo je smeće!
Da. Znamo samo da se zvala Marisol Martinez.
Imala je samo sina i njegovu obitelj,
svi su je voljeli, bla-bla.
Voljeli su je i imala je ljubavnike.
Kao ti?
Kao ja?
Sigurno ne znam sve. Pretpostavljam da si ih imao dosta.
Imam 15 godina.
I računa li se g. Waffles kao ljubavnik?
Što radiš s g. Wafflesom?
Volim ga.
Ne diram svog psa!
Normalno ga mazim i katkad poljubim u usta,
ali ne mažem se paštetom.
To sam već znala. Onda znam sve.
-Ne znaš. -Ali trebala bih.
Za slučaj da ti jednog dana trebam napisati osmrtnicu.
Preskoči ljubavnike.
I nije li čudno da su to napisali o starici?
Came, zašto šutiš? Znam da mi nešto skrivaš.
Naravno. I to više stvari.
Nije pošteno! Ja tebi sve govorim!
Nisam to tražio. Volio bih da mi neke stvari nisi rekla.
Recimo?
Neću ti reći.
Slušam.
Tvoj bratić i dalje pjeva telegrame?
-Ne, tako je širio COVID. -Kvragu.
Našli smo osmrtnicu i ona starica nije živa. Mrtva je.
Da, znamo. To nije ništa novo.
Rekla nam je žena s rasprodaje. Što još?
Upravo idemo do doma njezine obitelji.
-Ispitat ćemo ih i dobiti još podataka. -Svejedno.
Moram ići.
Rekao si tati da ima rak?
-Ne. -Naravno.
Tako si tipično bacio Tonija i sve svalio na mene.
Ali ti si kriv. Ti si presreo taj poziv.
Zbog tebe.
-To nije važno. -Ja ću to riješiti.
-Stvarno? -Da. Već jesam. Plan je u tijeku.
Pizza kruh?
Kojeg on vraga radi ovdje?
Ovo je Tonijev pomoćnik.
Pomoćnik za što? Nemaš posao.
Ne trebaš posao da bi imao pomoćnika.
-Ja sam Rusty. -Mi se već znamo.
Uspjet će! Stvarno će uspjeti!
Još deset sekundi!
Idemo!
Dodaj loptu.
-Žalim, ne sjećam se. -Maloprije se dogodilo!
Danas!
Bože, koji si ti…
Čekaj, nisi valjda mom stricu dao OIB?
Još nisam.
E, ni nemoj.
Ne budi takva prema dobročinitelju.
I ne plaćam ga ja, nego ti. Plaćat ćeš ga dok ne namiriš dug.
Glupost! Riješi se Rustyja.
Dobro. Onda neće reći tvom tati za rak.
Koji je plan?
Nemoj mi glumiti Gloriju. Neću vam se opravdavati.
Stojimo ovdje već deset minuta. Samo se pitam…
Imam li plan? Da, imam.
Možeš mi ga reći?
Ne znam.
Možda je tajna jer ih navodno previše dijelim.
Možda je vrijeme da nešto zadržim za sebe.
Prema rasporedu.
Što sad?
Iznenadni nalet!
-Iznenadni nalet! -Što?
Što želite?
-Informacije. -Čekaj! Ti si tražila Marisol.
-Da. -Što želiš od moje mame?
Samo nas zanima zašto nas opsjeda.
Glupost.
Moram spremiti sladoled u hladnjak.
I vi ste je vidjeli? I meni se nekoliko puta pričinilo.
U dvorištu, na prozoru spavaće sobe, kod restorana brze hrane! Što ste vidjeli?
Nju. Želi svoju kutiju.
Ali prvo trebamo podatke o njoj zato što nas je proklela.
Ne želimo zadržati prokletstvo.
Kakvu kutiju?
Kupio sam je od vas. Imala je inicijale M. M…
Geny! Prodala si maminu kutiju? Rekao sam ti da je ne prodaješ!
Ne. Nemam vremena.
Ako moja mama kaže da želi kutiju, ja ću je uzeti. Vratit ću vam novac.
Ne želim cjepidlačiti, ali vi niste vaša mama.
Ako je damo vama, nećemo je dati njoj.
Ne želimo je. Zadržite i kutiju i prokletstvo.
-Geny, ovo te se više ne tiče! -Ne možeš tako razgovarati sa mnom!
-Rekao sam da je ostaviš! -Čuješ li se?
-Zvučiš kao luđak. -Samo sam to tražio!
Konzultacije, odmah!
On je šupak i neće on reći tati.
Čak ga ni ne zna.
Zato je savršena osoba za ovaj posao.
Nema emocija. Samo će ga odraditi.
„Odraditi”? Ovo će biti grozno.
To treba učiniti nježno i pristojno,
a on to ne zna.
Tip je bešćutan, sebičan, emocionalno ograničen i grozno cilja.
Ovo mi je jako zbunjujuće.
Hoću li dobiti otkaz? Jer nisam ni počeo raditi.
-Ne! -Da!
-I dalje ne znam. -Čitaj atmosferu.
Trudim se.
Ne miči se! Konzultacije još traju!
Ohladi, seko! Kvariš vrhunsku priliku.
Onaj primitivac nije vrhunska prilika.
Ne govorim o tati, nego o sebi.
Rusty.
Završit ću sa starijim tipom.
Sigurno se druži s Eddiejem, a Eddie radi najbolje tulume.
Možemo završiti? Moram se posrati.
-Fuj. -Ne miči se. Još nismo gotovi.
-Što želiš? -Znam kako poništiti prokletstvo.
Kvragu!
Toliko razmišljam o raku da sam zaboravila na to.
Moja soba.
Svi ostali, ne mičite se. Odmah se vraćam.
-Što imaš? -Molim?
Neću ti opisati sve detalje Operacije iznenadni nalet
ako se ne upristojiš.
Danas nisi provela ni minute baveći se prokletstvom,
što ni ne trebaš jer to je moj svijet i područje,
a ja nisam neodgovorna kao tvoja sestra.
Da, sviđa mi se ovaj tvoj đir
i dajem ti punu odgovornost i autoritet da nas izvedeš iz tame u svjetlost,
pogotovo s obzirom na situaciju u kući.
Dakle, što treba učiniti?
Ceremonija ostavljanja.
To ne postoji.
Stvarno dovodiš u pitanje moju stručnost?
To je osnovno znanje o duhovima. Ne možeš samo bacati stvari u zrak.
Duhovi ne hvataju.
Sad ima smisla. Što je to?
Dakle, obitelj duha mi je rekla
da je kutija važna i da je treba vratiti.
Ceremonija je potrebna jer duhovi ne hvataju, a mi smo prokleti.
Tako ćemo vratiti kutiju, a nećemo zadržati prokletstvo.
I prije nego što pitaš, osnovno znanje o duhovima.
Zapravo, ovo je više srednje znanje,
ali pojednostavila sam ga, tako da je praktički osnovno.
Super. Može. Idi po Cama i kutiju.
Može.
-Što kaže? -Dođi.
-Radimo ceremoniju ostavljanja. -Ostavi me se.
-To ni ne postoji. -Postoji.
-Ponesi kutiju. -Kod tebe je.
-Stvarno? -Da.
Gloria je rekla da je uzmemo, a ja nisam.
Naravno. Da, ja sam uzela kutiju.
Super. Vidimo se.
Samo se ne sjećam, tako da je vjerojatno negdje ovdje.
Ti to imaš!
Uvijek! Od rođenja!
Oduvijek imam ono nešto, ali ne zovem zato.
Imam važne novosti o današnjoj temi.
Znaš tko je slomio Cama?
Ne. To ti trebaš saznati. Ali kad saznaš, otvoren sam.
Možeš mi reći tko je to.
Oprosti, ne mogu sad. Imam stvari.
Fuj. U to se ne kužim. Bok!
Gdje si, kutijo?
Ne znam, Demi. Predceremonija ostavljanja?
Da.
Od uzbuđenja zbog ostavljanja zaboravila sam na početni korak.
Pročistit će lošu sreću koju nosimo da bi se duh osjećao sigurno.
Duh ima osjećaje?
-Naravno. -Koliko čišćenje traje?
Trebat će mi 24, možda 48 sati
da nađem
mudrost koju ćemo trebati
da bismo se osjećali sigurno.
Sve je to napredno znanje o prokletstvima,
kojem sam relativno blizu.
I dalje sam na srednjem.
Dobro. Što prvo?
Riješit ćemo se tajni,
po mogućnosti dubokih, mračnih tajni. Recimo…
Ne znam.
Recimo, zašto tvoj tata mrzi tvoju blisku prijateljicu
ili jesi li bio zaljubljen i slomljen i sad si u strahu i reći ćeš tko je kriv.
-Came, ti prvi. -Ne, ja ću.
Zamalo sam ubila svog hrčka.
-Dobro, ne hrčka nego Gloriju. -Hvala ti. Came?
Da, imam tragičnu priču o odbijanju koju nitko ne zna.
Da, nastavi.
-Gloria… -Ne sad, Javi!
Vrijeme je da odete kući.
Oprostite.
-Nisam htjela biti bezobrazna. -Laku noć.
Trebamo razgovarati o tvom društvu.
Da. Trebamo odraditi jedan težak razgovor.
Dobro, kćeri. Pretvorio sam se u uho. Što mi želiš reći?
Tata, ima…
U redu je. Reci.
Tonio je presreo poziv.
Htjeli su ti reći da i…
Nema žurbe.
Možda uz vodu.
Da.
Odmah se vraćam.
Hej! Kakva je to torta?
-Tatina najdraža. Čokolada. -Rusty ju je donio.
Genijalno! I u pravi čas.
Poludjela bih da sam mu rekla sama.
Sad ne trebam jer ćemo mu reći zajedno
kad pojede svoju najdražu tortu.
Ili ćemo mu reći tortom.
ČESTITAMO, IMAŠ RAK
Ovo je poremećeno.
Toliko se bavimo time što mu moramo reći
da smo potpuno zaboravili da je bolestan.
Naš je tata bolestan i nema prehladu, nego po život opasan rak.
Nitko ne bi trebao biti u tvom ili njegovu položaju.
Okrutna je ironija što je dobio rak nakon što je tako izgubio ženu.
-Kakav je samo izazov… -Ostati sam.
Sam odgajati dvije djevojčice.
Taj je čovjek junak.
On je moj junak.
Sigurno si se strašno brinula
i pitala kako ćeš se oporaviti ako mu nešto bude.
I jako mi je žao što ovo proživljavaš, Gloria.
I meni.
Hvala ti što si ovo rekao i što si primijetio kako mi je.
Naravno.
Ovo mi je stvarno previše.
Kao što bi svakome bilo.
Oprosti što sam bila takva kuja.
Pogriješila sam.
Ti bi trebao reći mom tati da ima rak.
Ne trebam.
Ti već jesi.
-U, hvala. -Ovo ti je treća porcija?
Ne osuđuj me. Imam rak, sjećaš se?
Prerano.
I, otkad znaš?
-Nekih mjesec dana. -I nisi nam rekao?
Nisam vas htio brinuti.
Doktor je rekao da raste polako i da nije agresivan.
Sve će biti u redu.
Ali imam jedno važno pitanje.
Tko si ti?
„Benica sam, hodajuća katastrofa.
Ne sjećam se gdje sam ostavila kutiju.
Nemoj me ubiti. Duh će me ubiti kad dođe po kutiju!”
Uskličnik ili ne?
-Glo, loša vijest. -Ja prva. Moja je dobra.
Rak nije smrtonosan. To znači da prokletstvo ne postoji.
To!
Hvala što si danas sve preuzela na sebe.
Cijenim tvoju odgovornost.
A ja cijenim tvoju zahvalnost.
-Laku noć. -'Noć.
Briši.
Hej.
Čula si za rak i prokletstvo?
-Tebi je prvom javila? -Naravno.
Opljačkana si?
Tražila sam nešto što odjednom ne trebam naći.
-Počistit ću. -Dobro. Jer ti nisi ovakva.
Kako znaš? Možda jesam.
Možda je to tebi nepoznata strana mene
jer možda ipak ne znaš baš sve.
Ne znam da si potajno neuredna?
Moram ti pričati o svojim osjećajima?
Dobro. Glumiš da te nije briga, ali jest.
Zašto me moraš ovako gaziti? Dobro!
Znam da želiš znati sve moje tajne, ali već ih znaš.
Znaš sve tajne koje želim podijeliti,
ali neke su od njih u trezoru
i želim da ondje ostanu.
I to nije do tebe, nego do mene.
Iako je tebi važno reći mi sve o sebi
i znati sve o meni, ja nisam ti.
Čast mi je što si mi to rekao.
-Znam da ti je bilo teško. -Jest.
Da. Ali i pitam se koliko su bile stare one rolice koje sam pojeo.
Mogu leći? Hvala.
Ne, idem kući.
Oprosti. Bila sam sebična kad sam tražila da mi sve kažeš.
Katkad se osjećam kao da našim prijateljima nisam važna
i postanem osjetljiva.
I možda ljubomorna.
Da, svakako ljubomorna na pomisao da te netko poznaje bolje od mene.
I da među nama ima tajni.
Ti me najbolje znaš.
A meni je najviše stalo do tebe.
Ne. Nema plakanja. Ne mogu ja to. Ne podnosim plakanje.
Dobro. Imaš jedno pitanje, Demi.
Pitaj što god misliš da ne znaš.
Ali samo zato što plačeš. I nema daljnje rasprave.
Ima li g. Martin kose ispod šešira?
Ne, ćelav je.
Ali nisi me to htjela pitati.
Dobro. Andre kaže da si bio zaljubljen u nekoga tko te slomio.
U koga?
U tebe.
-Nema pravog raka. -Ni prokletstva.
-Tako mi je drago. -I meni.
Kako nas je Demi uvjerila da je kutija ukleta?
Odmorimo ove umove. Sutra nas čeka dan bez prokletstva.
Još deset minuta.
-Dobro. -To!
Ines!
Da, tako.
ŽELIM SVOJU KUTIJU, KUJO
Prijevod titlova: Domagoj Južnić