- Ten duch je agresivní. - A ta zpráva je hrozba.
- Musíme tu krabici vrátit. - Víte, co je děsivý?
Ten duch umí psát pozpátku.
- Teď tu krabici vrátit nemůžeme. - Pak nás nechá na pokoji.
Možná. Neměli bychom si bejt jistý, než mu dáme naši jedinou páku?
Když dokáže zvednout pero, aby nám napsal vzkaz, dokáže zvednout i nůž.
- To je ona? - Někdo horší. Leslie.
- Kdo je Leslie? - Čus.
Ty jsou moje!
Jak je, mrchy?
To chce odborníka. Někoho, kdo se v duchařině fakt vyzná. Bez urážky, Demi.
Souhlasím. S tím, že se mám co učit. Ne s tím, jak jsi to řekla.
Souhlasíme, že Demi je tragická. Tak kdo není?
Za 30 vteřin jsem vygůglovala místní čarodějku, co se jmenuje Cinnamon.
Ta čarodějka z TikToku? Tu jsem navrhla předevčírem. Řeklas mi mami.
Přestaň si hrát na oběť, Demi. Silný ženy jdou příkladem.
- Dělá exorcismus na psovi. - Tu chceme.
Když ji vypátráme. Předevčírem jsem jí poslala zprávu na Instáči,
když mě to poprvý napadlo, a ještě se mi neozvala.
- Počkáme? - Co když na to nemáme čas?
- Co tady chceš? - Vezu vás do školy.
- Já vás neodvezu. - Jako vždycky.
Měl bych. Když je tam takový vedro.
Dokud se váš táta neuzdraví, budu se o vás starat.
- A tím myslím Rustyho. - To ani omylem.
Nevadilo mi, když to měl říct tátovi,
ale mít tady každej den cizího člověka? Ne.
- Radši půjdu pěšky. - Já ne!
- Ani já ne. Nechci tolik chodit. - Půjdeme pěšky.
Rusty je divnej. Je to jenom prvotřídní ocásek, nebo nám chce kontrolovat životy?
- O co mu jde? - O zaměstnání?
Snažila jsem se o něm něco zjistit, ale moc k zjištění toho nebylo.
Přestoupil k nám jako prvák,
a není na sockách. Takže je buď psychouš, nebo je lepší než my.
- Máš recht. - Hlasuju pro psychouše. Nevěř cizákům.
A je to cizák? Mám pocit, že jsem ho už viděla.
- Já taky. Možná byl u mě doma. - Ne, byl u mě doma.
Včera a i dneska. Každopádně mě nikam nesveze.
Já si s ním klidně zajezdím.
Takže chcete svézt?
Ne! Do tvýho auta nikdy nenasedneme.
Klidně si jeď vedle nás, dokud ti nedojde benzín.
- Poslední možnost. - Jeď!
- Bez nás! - Fajn.
Se Cinnamon máme rády stejný kapely. Jsme stejný měsíční znamení.
Mám nápad. Zjistíme, kde bude Cinnamon příště a půjdeme tam.
- A vezmeme tu krabici. - Proč jako?
Na zrušení kletby potřebuješ ten prokletej předmět.
- Základní znalosti kleteb, hlupačko. - Skvělý, máme plán.
Jupí!
Máme problém.
Teď o tom mluvit nechci. Před devátou ráno nevedu náročný rozhovory.
- Teď neřeším tvoji dušičku. - Dušičku?
Stresuje mě něco stejně důležitýho.
- Tohle nebudu řešit. - Nic jsem neřekla!
Ani jsi nemusela! Něco tě stresuje. O naší situaci odmítám mluvit.
O cokoli se chceš podělit, řekni to Ines.
- Co mi máš říct? Že je Cam otravnej? - Jo, ale o to nejde.
Normálně bych se ti nesvěřila, protože jseš…
- Nedůvěryhodná. - Nedůvěryhodná. Ale potřebuju pomoct.
- Nemám tu krabici a nevím, kde je. - Gloria bude vzteky bez sebe.
Z toho posilování má šíleně silný paže. Když ti vytrhne vlasy, už ti nedorostou.
Ines, proto bys…
Mi to neměla říkat. Ale pokusím se ti teda pomoct.
- Kdy jsi tu krabici viděla naposledy? - Tak počkej.
Všichni jsme byli v Gloriině pokoji. Řekla vám: „Jděte domů spát, nuly!
Táta má rakovinu, bla bla bla. A ségra je nejlepší. Vezmi si tu krabici, blbko!“
Pak samý čurání a močení.
Čistila jsem si zuby a řešili jsme tátu a vás blbečky. Ale měla jsem furt hlad.
Vydala jsem se do kuchyně. Otevřela jsem mrazák, ale všechno tam stálo za prd.
Tak jsem si dala banán, co nebyl v mrazáku.
- Ale byl až moc přezrálej. - Ines, kde je ta krabice?
- Netuším. Vzala sis ji ty. - Nevzala.
Nebo jo? Kam jsem ji teda dala?
To je problém. A ségra o tom bude chtít vědět.
Nesmíš jí to říct.
Vím, co si myslíš.
- Vydírání! - Vydírání!
- Jseš nezadanej? - Jo.
A ke všemu povolnej?
Co tvoje hygiena? Holíš se tam dole? Tohle je až moc osobní.
- Vypadáš fakt povědomě. - To se mi děje furt.
Asi jsme spolu v předchozím životě cestovali. Další otázka.
Ne.
- Jenom chce vidět, jak trpím. - Co?
Fajn. Kolik myslíš, že by se ti líbilo prstíků v tvým…
- V tvým… chápeš. - Ne, nechápu.
Už radši půjdu.
Jo, vypadni odsud a přestaň obtěžovat moji kamarádku.
Málem jsem zapomněl. Tvoje šťastný pero. Na test z dějepisu.
Štěstí? Nepotřebuju štěstí.
Ale svoje pero jo.
- Jo kliď se mi z očí a ze života! - Jak chceš!
- Znáš kapelu Basta la Muerte? - Ségra je miluje.
- S přítelem chodí na všechny koncerty. - Dneska pojedeme s nima.
- Co? - Hrajou v Cypress Parku.
Jde tam i Cinnamon. Tvůj plán se začíná rozjíždět.
Super, že ten plán urychlujeme.
Zpomal. Když spálím víc kalorií, budu mít mezeru mezi stehny.
- Můžeš se přestat nervovat? - Fajn, možná jsem trochu ve stresu.
Nebo hodně. Jaký číslo na stupnici úzkosti
je po suchu v puse a bušení srdce, ale těsně před průjmem?
- Sedm. - Jsem na osmičce.
- Kvůli tomu duchovi? - Ne.
Kvůli naší konverzaci?
Říkal jsi, že ti můžu položit jedinou otázku, takže se už nebudu ptát.
Respektuju tvoje meze. Chceš, abych je nerespektovala?
Možná trochu. Nebo hodně.
Štve mě, že nevím, co jsem řekla, co ti tak ublížilo.
Teď o tom vlastně už nechci mluvit.
Já taky ne. Zvládnu řešit jenom jednu úzkost naráz.
- Ztratila jsem tu krabici. - Myslíš tu naši krabici?
A do prdele!
Přesně tak. Tak pomůžeš mi? Kdy jsi ji viděl naposledy?
Gloria ti řekla, že si tu krabici máš vzít. A pak: „Vypadněte, jdu chcát.“
Chystali jsme se odejít. Ines přišla z kuchyně a řekla něco o banánu?
Jo, už si to vybavuju. Tu krabici jsi měla ty.
- Nechápu, že řekla, že jsem blbá. - Tyhle krekry fakt žeru.
Počkej, to nebyla naše krabice, ale krabice od krekrů.
Promiň, za pár dní se najde.
- Já pár dní nemám. - Mezitím nás zabije duch?
Jo. Ale co je naléhavější, ta čarodějnice má ráda Basta la Muerte.
- Ty miluje tvoje ségra. - Hrajou dneska večer.
- Takže nás tam může hodit. - Jo.
A proto potřebuješ tu krabici.
Gloria bude tak nasraná. A má tak silný paže.
Já vím, ale toho se nebojím. Hlavně ji nechci zklamat. Gloria toho má tolik.
- Řeší svýho tátu, musíme jí to ulehčit. - Jo.
Gloria mi nikdy nedovolí, abych byla ta zodpovědná.
A ta kráva mi musí přestat říkat blbko.
SEZNAM ÚKOLŮ, NÁKUPNÍ SEZNAM
AŤ BLBKA PŘINESE KRABICI
- Pěknej diář. - Přestaň s tím. Jseš v mým prostoru.
Počkej, ty víš, co je to diář?
- Fakt? - Jo, vím.
Jsou na to apky, ale je tak uspokojující si přeškrtnout udělanej úkol.
To je moje hlavní motivace.
- Můžu ti ukázat ten svůj? - Vytáhni ho.
- Netipovala bych, že používáš barvy. - Ty úkoly pak získávají osobnost.
- Zelená je na peníze. - Seřaď si účty podle data splatnosti.
- Na co je modrá? - Na domácnost.
A fialová je pro úkoly od Tonia. Tu barvu vybral on.
Dát Glorii fakturu? To je co?
Moje poslední dvě faktury. Tonio říkal, abych ti je dal.
Platím ti od hodiny a benzín? Za benzín platit nebudu. Ani jsi mě nikam neodvezl.
Sice jsem zodpovědná za spoustu věcí, ale za tebe a tenhle účet fakt ne.
- Tonio! - Křičela jsi?
- Tyhle účty platit nebudu. - Jo, budeš.
Rusty, jseš mi strašně povědomej.
- Komu se podle lidí podobáš? - Podle lidí se podobám sobě.
Jo, to bude vono. Každopádně, prachy jsou prachy.
- Zaplať mu, co mi dlužíš. - S tím jsem nikdy nesouhlasila.
A potřebuju prachy na večerní punkovej koncert.
- Tam tě nepovezu. - Jo, to já vím. Nemáš auto.
Vezmu tě tam. Tyhle koncerty jsou šílený. Budeš potřebovat…
Doprovod? Ne, díky. Už ho mám.
Kámoška umí kouzla, takže nepotřebuju ochranu. A ani odvoz. Ten už mám.
- Najděte si jinej odvoz. Nikam nejdu. - Chci, abys šla.
- Ale jestli nechceš, v klidu. - Nechci. Sice mě tam nechceš,
- ale já tam taky nechci jít! - Fajn!
Nepotřebuju vidět, jak balíš ty kurvy.
Když budeš zpocenej z toho trapnýho mosh pitu.
Odcházím.
Ale ne, to je na prd. Co teď, když nemáme odvoz?
- Rozloučíme se a necháme to na jindy? - Jo, jsem unavenej.
Já ne. Není ani půl desátý. Ať nás tam odveze Rusty.
- Ne, nebudeme mu volat. - Je mi líto. Udělala jsem vše, co šlo.
Soráč, nemůžu vás odvýzt. Je to tady moc napjatý.
V pohodě, stejně odcházíme.
Neodcházejte. Byla jsem na něj moc tvrdá?
- Ne. - Jo.
Fakt tě miluje a chce si tam s tebou zatancovat.
Já do mosh pitu nechodím. A nechci vidět, jak se opije do němoty.
- Správný rozhodnutí, nejdu. - Nechceš, aby ho uspokojilo,
že jsi ho poslechla. Skvělej pokec.
- Měj se. - Počkejte.
Právě jsem mu nahrála.
Chce se ožrat s kámošema a otírat se o náhodný pipky.
Když půjdu, nic z toho se nestane. Takže musím jít, páč mu tím zničím večer.
Lidi, takhle vypadá zdravej a dospělej vztah.
Mám tě ráda. Vždycky mi nastavíš zrcadlo, abych viděla svoje nejlepší já.
Pojďte do auta.
Tak jo, zničím mu večer. Mír s váma.
Demi, musím tě pochválit. Ta dvojí reverzní psychologie byla geniální.
Jo. Dvojí reverzní psychologie. O to mi přesně šlo.
Teď musíme najít Cinnamon, aby zvrátila naši kletbu.
Myslel jsem, že tady bude nějaká živá hudba.
Vyhodili pojistky. Budou zase hrát.
Hej! Co… Tohle pro vás není vhodný místo. Co tady děláte?
Řekly jsme ti o tom. Co tady děláš ty?
- Prodávám nezletilejm dětem alkohol. - Slyšíš, jak jseš pokryteckej?
Snažím se to neslyšet.
- Cinnamon vysílá. - Moji Cinnamoníci.
Jsem na dalším koncertě Basta la Muerte a pořádně to rozjedem.
Musí bejt v tom baráku.
- Jdeme. - Počkejte.
Napřed bych ráda poděkovala Demi.
Je tvoje zásluha, že jsme tady. Jsem ohromená tím, jak moc jsi se toho ujala.
- Byla to skupinová snaha. - Ne. Jako první jsi našla Cinnamon.
Pak tě napadlo jít za ní sem a sehnala jsi nám odvoz.
- Jo, to všechno jsem udělala. - Tak mi podej tu krabici.
- Teď? - Jo, prosím.
Oukej.
No ty jo.
Ale ne!
Vzala jsem špatnou krabici. Máma balila svačiny a…
Demi, přestaň. Vím, že tu krabici nemáš.
- Cože? - Jo.
Když jsem odešla z koupelny, s Camem jste už byli pryč.
Ale pak se před mýma zvídavýma očima objevila…
Demi ji zapomněla.
Vědělas že tu krabici má, že jo?
Demi tady zapomněla tu krabici.
Víš, co by byla sranda?
Takže jsi mě nechala se dva dny mučit?
Musíš bejt zodpovědnější.
- Nejsem zodpovědná za všechno. - Oukej.
- Proč nejsi naštvaná? Buď naštvaná. - Ne, nemůžeš ovládat moje reakce.
Souhlas s Glorií. Tvoje nedávný nedostatečný reakce jsou trochu urážlivý.
- Nechtěl ses o tom bavit. Poslechla jsem. - Jak jinak, neumíš vést.
- O čem to mluvíte? - O ničem!
- Jdeme najít tu čarodějku, sakra! - Vidíš? Lepší reakce.
- Soráč, mám volno. - Vždyť jsme nic neřekli.
Vážím si svejch fanoušků, ale dneska to nedám.
Dneska se chci pořádně zhulit a vyřádit se ve smosh pitu.
Zbožňuju krekry.
Něco za něco?
Platí.
- Takže jsem vzala správnou krabici. - Co se děje?
Koupili jsme prokletou krabici a teď jsme kvůli ní prokletí.
- Soráč, kletby nedělám. - Prosím.
Ne, že bych nechtěla. Ale nedokážu to.
- Kletby nedělám. - Je mi buřt, jestli neděláš kletby.
- Musíš nám něco dát. - Cítím okolo tebe temnou energii.
To je jen Ines.
A nejenom okolo ní. Okolo vás všech.
Počkejte, dostávám zprávu.
Tvůj problém je, že se snažíš opravit něco, co je rozbité.
Ale abys svůj problém vyřešila, něco se musí rozbít, aby se to napravilo.
Štěstí přeje odvážným.
Ne, díky, já…
Ať se rozhodneš jakkoli, bude to špatná volba.
Nakonec se musíš rozhodnout si nezvolit
a to bude tvá volba. A bude to správná volba.
- Počkat. Jaká že je správná volba? - Správně.
Co?
- Co? - Skončila jsem.
- Díky moc. - Není zač.
- Fakt ztráta času. - Počkejte!
Ne.
Co podle vás to objetí znamená?
Že tenhle plán byl tragickej. Musím čurat.
Demi, najdi svoji ségru. Jedeme domů.
- Ty. Věděla jsem, že tady budeš. - Oukej?
Když jste odešli, přišel mi pro tebe vzkaz. Musím ti něco říct.
- Umyla sis ruce? - Jedna sestra bude zkázou té druhé.
Bezvadný. Díkes.
Někdo umře.
- Tak jedeme? - Ségra se usmiřuje s přítelem.
- Jak dlouho to potrvá? - Hodiny. Může to trvat hodiny.
- Co strejda Tonio? - Ne.
Neodejde, dokud nevyprodá zásoby. Dost se mu tady daří.
Jo, není tam lepek, cukr ani sacharidy. Prospěje vám to.
Jak se dostaneme domů?
Co? Na mě se nedívejte. Přece to není na mně.
To nikdo neřekl. Chtěla jsme vědět, co tě napadá.
Aniž bys mě u toho povýšenecky poučovala.
- Takže jsi nasraná. - To jsem celou dobu.
- Nechtěla jsem ti udělat radost. - Dokonalý načasování.
- Takže teď mám i blbý načasování? - Sice nechceš zpětnou vazbu,
ale jo, máš příšerný načasování, protože jsem unavená. A chci jet domů.
O tom přesně mluvím. Vždycky to musí bejt o tobě.
Fajn, Demi. O co ti jako jde? Budeme na sebe na veřejnosti řvát?
Ne! Podrž mi tu krabici.
- Chci ti nakopat prdel. - Bitka!
- Vážně? Nebudu se s tebou prát. - Proč ne?
- Bojíš se? - Udeř ji do kozy!
Ines! Drž hubu!
Ty krávo! Máš kliku, že mám vpáčený bradavky.
Ne! Tohle není místo pro násilí!
Co to meleš? Tohle je přesně místo pro násilí.
Mosh pit je o sebevyjádření a vyžaduje souhlas.
Takhle se chci vyjádřit. Dávám k tomu souhlas.
Já taky.
- Jo, nech ji! - Ať se do sebe pustí!
Hej!
Dělejte!
Hej! Uklidněte se!
- Tohle nechcete udělat! Dost! - Odsouhlasily si to.
Nejsi Hustý Rusty z toho pořadu?
- Kámo! To je Hustý Rusty! - Ne. Jsem jinej Rusty.
- Neshodíš mě! Neusnadním ti to! - Nikdy mi nic neusnadníš!
- Mluvte spolu! - Zazpívej ten song!
Zpívej!
Rusty!
Rusty a Manotaur.
Manotaur.
Je to můj nejlepší kámoš…
Rusty je Hustý Rusty!
- Ten pořad jsem jako dítě miloval. - Já taky! Koukej!
Sám sebou jsem jenom s tebou.
Rusty a Manotaur.
Manotaur.
Teď zábava začne!
Pořad sponzoruje Freeridge Textiles!
- Nikdy jsi se mnou nechtěla jet. - Zoufalý časy.
Jseš dětská hvězda, tak proč makáš pro strejdu?
Zoufalý časy.
Utratil jsi všechny prachy.
Státní televize platí prdlajz. Peníze vydělávali panenkama.
- Vyráběli tvoje panenky? - Jo. Ten pořad byl mega populární.
- Kde máš prachy z těch panenek? - Dlouhej příběh, ale jsou pryč.
Potřebuju tuhle práci, abych se postaral o babičku.
- Čau. - Promiň mi to.
Nemáš se za co omlouvat. Já se omlouvám. Musím přestat být tak kritická.
- Mám tě ráda. Jdi spát. - Neříkej mi, co mám dělat.
Nebo říkej. Někdy je fajn mít tak zodpovědnou kámošku.
Jo, zodpovědný kámoši jsou fajn.
- Dobrou. - Dobrou.
Tvůj problém je, že se snažíš opravit něco, co je rozbité.
Ale abys svůj problém vyřešila, něco se musí rozbít, aby se to napravilo.
ZVEME VÁS NA HENRYHO SMRTONOSTNÝ 50. NAROZENINY! „NA TO JSEM UŽ STAREJ!“
„Marisol, doraz, prosím. Chybíš mi. Mariluna?“
Ale ten duch je Marisol.
Kdo je sakra Mariluna?
Překlad titulků: Jakub Doležal