‫הרוח כועסת.‬ ‫-היא השאירה לנו הודעה מאיימת.‬
‫חייבים להחזיר לה את הקופסה.‬ ‫-יודעים מה באמת מפחיד?‬
‫הרוח יכולה לכתוב הפוך.‬
‫- פרירידג' -‬
‫אסור לנו להחזיר את הקופסה.‬
‫אם נחזיר אותה, אולי הרוח תניח לנו.‬
‫אולי, אבל כדאי שנהיה בטוחים‬ ‫לפני שנוותר על קלף המיקוח היחיד שלנו.‬
‫אם הרוח יכולה להרים עט ולכתוב הודעה,‬
‫היא יכולה להרים סכין ו…‬
‫זאת היא?‬ ‫-גרוע יותר.‬
‫זאת לזלי.‬ ‫-מי זאת לזלי?‬
‫היי.‬
‫זה שלי!‬
‫מה המצב, ביצ'ז?‬
‫אנחנו צריכים להתייעץ עם מומחה.‬ ‫מישהו שבאמת מבין ברוחות רפאים.‬
‫אל תיעלבי, דמי.‬ ‫-למעשה, אני מסכימה.‬
‫יכולת לנסח את זה אחרת,‬ ‫אבל עוד יש לי הרבה מה ללמוד.‬
‫יופי, כולנו מסכימים שדמי לא עוזרת.‬ ‫אז מי יעזור?‬
‫התייעצתי עם גוגל, ולקח לי בערך 30 שניות‬ ‫למצוא מכשפה מקומית בשם קינמון.‬
‫מכשפת הטיקטוק?‬
‫הצעתי אותה לפני יומיים, וקראת לי סתומה.‬
‫תפסיקי להתקרבן, דמי.‬ ‫נשים חזקות תופסות פיקוד.‬
‫היא עושה גירוש שדים לכלב.‬
‫אנחנו צריכים אותה.‬ ‫-קודם צריך למצוא אותה. היא מגיבה רק בפרטי.‬
‫שלחתי לה הודעה לפני יומיים,‬ ‫כשאני הצעתי את הרעיון,‬
‫והיא עוד לא חזרה אליי.‬ ‫-מה נעשה? נחכה?‬
‫ואם אין לנו זמן לחכות?‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫מסיע אתכן לבית הספר.‬ ‫-כן, אני לא יכול.‬
‫אתה אף פעם לא מסיע אותנו.‬ ‫-אבל אני צריך, בטח כשחם כל כך.‬
‫עד שאבא שלכן יהיה ברמיסיה מלאה,‬ ‫אני אעזור יותר ואטפל בכן.‬
‫וכשאני אומר "אני", הכוונה לראסטי.‬ ‫-זה לא יעבוד.‬
‫הסכמתי לזה באופן חד פעמי, בגלל הסרטן,‬
‫אבל שכל יום זר יפלוש למרחב שלי? לא.‬
‫אני מעדיפה ללכת ברגל.‬ ‫-אני לא!‬
‫גם אני לא. אני מנסה להתעמל פחות.‬ ‫-אנחנו הולכים ברגל.‬
‫יש משהו מוזר בראסטי.‬
‫הוא סתם נודניק נדחף,‬ ‫או שהוא מנסה להשתלט על החיים שלנו?‬
‫מה המניע שלו?‬ ‫-תעסוקה?‬
‫חקרתי לעומק, אבל לא הגעתי רחוק,‬
‫כי אין עליו הרבה מידע.‬
‫הוא חדש בביה"ס, תלמיד י"א,‬
‫ואין לו נוכחות במדיה החברתית,‬ ‫אז הוא פסיכופת, או טוב יותר מאיתנו.‬
‫באמת אין משהו באמצע.‬
‫לדעתי הוא פסיכופת. זר מסוכן.‬
‫הוא זר? אני מרגישה שפגשתי אותו בעבר.‬ ‫-גם אני. אולי הוא היה בבית שלי?‬
‫לא, הוא היה בבית שלי.‬
‫אתמול והיום.‬ ‫בכל מקרה, הוא לא נותן לי טרמפ.‬
‫לי הוא יכול לתת בכיף.‬
‫זה אומר שאתם רוצים טרמפ?‬
‫לא! אנחנו לא נוסעים איתך. אף פעם.‬
‫מצידי תיסע לידנו כמו איזה סוטה,‬
‫אבל אתה תצטער כשייגמר לך הדלק.‬
‫הזדמנות אחרונה.‬ ‫-פשוט סע!‬
‫בלעדינו.‬
‫בסדר.‬
‫לי ולקינמון יש אותו טעם במוזיקה.‬ ‫הגיוני. לשתינו יש אותו סימן ירח.‬
‫יש לי רעיון. נגלה מה ההופעה הבאה‬ ‫שקינמון מתכננת ללכת אליה, ונלך לשם.‬
‫ונביא את הקופסה.‬ ‫-למה שנביא את הקופסה?‬
‫כי כדי להסיר קללה, צריך את החפץ המקולל.‬
‫ידע קללה בסיסי, טמבלית.‬
‫יופי, יש לנו תוכנית.‬
‫יש!‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫לא נדבר על הבעיות שלנו עכשיו.‬ ‫אני נמנע משיחות קשות לפני תשע בבוקר.‬
‫זה לא קשור לצלקת או לצילוק או מה שלא יהיה.‬ ‫-"מה שלא יהיה"?‬
‫יש משהו אחר וחשוב לא פחות שמלחיץ אותי.‬
‫אני עוד לא מוכן לדבר על זה.‬
‫לא אמרתי כלום!‬ ‫-לא היית צריכה.‬
‫אמרת שאת לחוצה. וכמו שאמרתי,‬ ‫אני לא יכול לדבר על המצב בינינו כרגע.‬
‫אם את צריכה לדבר עם מישהו, תדברי עם אינס.‬
‫מה תגידי לי? שקם מעצבן?‬
‫כן, אבל זה לא העניין.‬
‫ובדרך כלל לא הייתי פונה אלייך,‬ ‫כי שתינו יודעת שאת…‬
‫לא אמינה.‬ ‫-לא אמינה.‬
‫אבל אני צריכה עזרה.‬
‫הקופסה לא אצלי, ואני לא יודעת איפה היא.‬
‫ואו! גלוריה תתעצבן.‬
‫פלג הגוף העליון שלה חזק בטירוף‬ ‫בגלל תרגילי המתח,‬
‫וכשהיא מושכת לך את השיער,‬ ‫הוא לא צומח בחזרה.‬
‫אינס, בדיוק בגלל זה…‬
‫…את לא צריכה לספר לי.‬
‫אבל סיפרת, אז אנסה לעזור.‬ ‫-מתי ראית את הקופסה בפעם האחרונה?‬
‫תני לי לחשוב.‬
‫כולנו היינו בחדר של גלוריה.‬
‫וגלוריה אמרה, "לוזרים!‬ ‫לכו הביתה ולכו לישון.‬
‫"לאבא שלי יש סרטן, בלה-בלה, ואחותי מדהימה.‬
‫"קחי את הקופסה, סתומה!"‬
‫ואז פיפי.‬
‫צחצחתי שיניים, דיברתי איתה‬ ‫על אבא שלי ועל סתומים,‬
‫ואז הבנתי שאני עדיין רעבה,‬ ‫אז הפסקתי לצחצח והלכתי למטבח.‬
‫פתחתי את המקפיא כדי לחפש חטיף,‬ ‫אבל הכול היה מבאס.‬
‫אז אכלתי בננה, שלא הייתה במקפיא.‬
‫הבננה הזו בשלה מדי.‬
‫אינס, איפה הקופסה?‬
‫לא יודעת. לדעתי לקחת אותה.‬ ‫-אבל לא לקחתי אותה.‬
‫או שכן? ואם לקחתי אותה, איפה שמתי אותה?‬
‫זאת בעיה, ואחותי תרצה לשמוע עליה.‬
‫אסור לך לספר לה.‬
‫אני יודעת על מה את חושבת.‬
‫סחיטה!‬ ‫-סחיטה!‬
‫אתה רווק?‬
‫כן.‬
‫זורם?‬
‫איך ההיגיינה שלך? אתה מגלח הכול?‬ ‫אולי זה אישי מדי.‬
‫אלוהים, אתה נראה מוכר.‬ ‫-אומרים לי את זה הרבה.‬
‫אולי טיילנו יחד בחיים אחרים.‬
‫השאלה הבאה.‬
‫לא.‬
‫היא רק רוצה לראות אותי סובלת.‬ ‫-מה?‬
‫בסדר. אז…‬
‫כמה אצבעות אתה אוהב שיכניסו לך ל…‬
‫לתוך… אתה יודע.‬
‫לא, אני לא יודע.‬
‫אני הולך.‬
‫לך. תסתלק מפה ותפסיק להציק לחברה שלי.‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫עט המזל שלך. הדוד שלך אמר‬ ‫שתצטרכי אותו למבחן בהיסטוריה.‬
‫מזל? אני לא צריכה מזל.‬
‫אבל אני צריכה עט.‬
‫בדיוק. עוף לי מהפרצוף ומהחיים.‬
‫בסדר!‬
‫שמעת על להקה בשם בסטה לה מוארטה?‬ ‫-כן. אחותי אוהבת אותם.‬
‫החבר שלה מעריץ שרוף.‬ ‫הם הולכים לכל ההופעות.‬
‫יופי. אז ניסע איתם הלילה.‬
‫הלילה?‬ ‫-הם מופיעים בסייפרס פארק.‬
‫ראיתי בטיקטוק שקינמון תהיה שם.‬ ‫התוכנית שלך יוצאת לדרך.‬
‫יופי. התוכנית מתקדמת בקצב מהיר.‬
‫אולי תאיטי? אם אשרוף עוד קלוריות,‬ ‫הפער בין הירכיים שלי יחזור.‬
‫תפסיקי להילחץ.‬
‫טוב, בסדר. אולי אני קצת לחוצה.‬
‫או הרבה. בסולם החרדה,‬
‫מה המספר אחרי יובש בפה ודפיקות לב,‬
‫וממש לפני שלשול?‬
‫שבע.‬ ‫-אני בשמונה.‬
‫בגלל רוח הרפאים?‬ ‫-לא.‬
‫בגלל מה שאמרנו שלא נדבר עליו?‬
‫קם, אמרת שיש לי רק שאלה אחת,‬ ‫אז לא אשאל עוד שאלה.‬
‫אני מנסה לכבד את הגבולות שלך.‬ ‫או שאתה רוצה שאזלזל בך?‬
‫אולי קצת. או הרבה.‬
‫בהחלט מציק לי שאני לא יודעת‬ ‫מה אמרתי או עשיתי שצילק אותך.‬
‫עכשיו שפתחנו את זה,‬ ‫אולי אני באמת לא רוצה לדבר על זה.‬
‫טוב, נשכח מזה כרגע. חרדה אחת בכל פעם.‬
‫איבדתי את הקופסה.‬
‫כאילו, ה-קופסה?‬
‫שיט!‬
‫בדיוק. אז אתה יכול לעזור לי?‬ ‫מתי ראית אותה בפעם האחרונה?‬
‫אני זוכר שגלוריה אמרה לך לקחת את הקופסה.‬ ‫ואז היא אמרה, "לכו הביתה, יש לי פיפי".‬
‫עמדנו לעזוב, ואז אינס יצאה מהמטבח‬
‫ואמרה משהו על בננה?‬
‫אה, נזכרתי. הקופסה הייתה אצלך.‬
‫אני לא מאמינה שהיא קראה לי סתומה.‬
‫בחיי, אני מת על קרקר חיטה.‬
‫רגע, זו לא הייתה הקופסה.‬ ‫זו הייתה קופסה של קרקר חיטה.‬
‫סליחה. נמצא אותה בעוד כמה ימים.‬
‫אין לי כמה ימים.‬
‫כי הרוח עלולה להרוג אותנו עד אז?‬ ‫-כן.‬
‫אבל דחוף מכך,‬ ‫מכשפת הטיקטוק אוהבת את בסטה לה מוארטה.‬
‫אחותך אוהבת את הלהקה הזאת.‬ ‫-והם מופיעים הערב.‬
‫אז היא תוכל לתת לנו טרמפ להופעה.‬ ‫-כן.‬
‫ולכן את צריכה את הקופסה.‬
‫גלוריה תתעצבן.‬ ‫ויש לה המון כוח בפלג הגוף העליון.‬
‫נכון, אבל זה לא מה שמדאיג אותי.‬ ‫אני פשוט לא רוצה לאכזב אותה.‬
‫לגלוריה יש הרבה על הראש,‬ ‫ועכשיו יש גם את הקטע עם אבא שלה.‬
‫אנחנו צריכים לעזור לה.‬ ‫-כן.‬
‫חוץ מזה, גלוריה אף פעם‬ ‫לא סומכת עליי שאגלה אחריות,‬
‫והביץ' צריכה להפסיק לקרוא לי סתומה.‬
‫- רשימת מטלות / קניות / ביקורות -‬
‫- להגיד לסתומה להביא את הקופסה -‬
‫אחלה ארגונית.‬
‫אתה יכול להפסיק לשרוץ כאן? אתה בבועה שלי.‬
‫רגע, אתה יודע מה זה יומן מטלות?‬
‫ארגונית?‬ ‫-רשימות.‬
‫נכון שיש אפליקציות,‬ ‫אבל יש משהו מספק במחיקת פריט מהרשימה.‬
‫המחיקה היא הסיבה העיקרית שאני עושה את זה.‬
‫אכפת לך ש… אפשר להראות לך…‬
‫תן לראות.‬
‫ראסטי, בחיים לא הייתי מנחשת‬ ‫שאתה ממיין הכול לפי צבעים.‬
‫אני מרגיש שזה מוסיף קצת אופי למטלות.‬
‫ירוק זה כל מה שקשור לכסף.‬
‫כדאי לך לסדר את החשבונות לפי מועד התשלום.‬
‫מה זה כחול?‬ ‫-מטלות בבית.‬
‫והמטלות של טוניו בסגול. הוא בחר את הצבע.‬
‫"לחייב את גלוריה?" מה זה?‬
‫החשבוניות שלי. טוניו אמר לי לתת לך אותן.‬
‫שכר שעתי ודלק?‬
‫אני לא משלמת על דלק. אפילו לא הסעת אותי.‬
‫אני אחראית להרבה דברים,‬ ‫אבל לא לך או לחשבון הזה.‬
‫טוניו!‬
‫צעקת?‬ ‫-אני לא משלמת את החשבונות האלה.‬
‫דווקא כן.‬
‫ראסטי, אתה נראה מוכר מאוד.‬
‫למי אנשים אומרים שאתה דומה?‬ ‫-אני? אומרים שאני דומה לעצמי.‬
‫זה כנראה העניין.‬
‫בכל מקרה, כסף זה כסף.‬
‫אז תשלמי לראסטי את מה שאת חייבת לי.‬
‫לא הסכמתי לזה.‬
‫ואני צריכה כסף‬ ‫בשביל להיכנס למופע פאנק הערב.‬
‫אני לא מסיע אותך.‬ ‫-שוב, אני יודעת. אין לך מכונית.‬
‫אני אסיע אותך.‬ ‫ההופעות האלה פרועות לפעמים, ואולי תצטרכי…‬
‫מלווה? לא, תודה. אני מסודרת.‬
‫החברה שלי מטילה כישופים,‬ ‫אז אני לא צריכה הגנה.‬
‫ואני לא צריכה טרמפ.‬
‫כבר השגתי טרמפ.‬
‫תתפסו טרמפ עם מישהו אחר. אני לא באה.‬
‫דווינה, אני רוצה שתבואי,‬ ‫אבל אם את לא רוצה לבוא, בסדר!‬
‫אני לא רוצה לבוא.‬
‫ולא כי אתה לא רוצה, אלא כי אני לא רוצה!‬
‫בסדר! תעשי מה שאת רוצה!‬ ‫-בסדר!‬
‫לא מתאים לי לראות אותך נמרח על בחורות,‬ ‫מזיע וקופץ בהתלהבות כמו איזה עלוב.‬
‫אני הולך.‬
‫אוי, לא. זה מבאס.‬
‫מה נעשה? אין לנו טרמפ.‬
‫אולי נתפזר ונעשה את זה בפעם אחרת?‬
‫כן, אני עייף.‬
‫אני לא. אפילו לא תשע וחצי.‬ ‫נבקש מראסטי להסיע אותנו.‬
‫אנחנו לא מתקשרים אליו.‬
‫סליחה, חבר'ה. לפחות עשיתי כל מה שיכולתי.‬
‫סליחה שאני לא מסיעה אתכם.‬ ‫אני פשוט נסערת מדי.‬
‫זה בסדר. כולם עוזבים.‬
‫אל תלכו. אתם חושבים שהייתי רעה אליו מדי?‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫לדעתי הוא אוהב אותך‬ ‫ורוצה לרקוד רק איתך הערב.‬
‫אני לא קופצת בקהל.‬
‫ואני לא רוצה ללכת‬ ‫ולראות אותו משתכר כמו אידיוט.‬
‫כן, צדקתי. אני לא הולכת.‬
‫חוץ מזה, את לא רוצה להיכנע‬ ‫ולעשות מה שהוא מבקש.‬
‫שיחה נהדרת. בסדר, ביי.‬
‫חכו.‬
‫נפלתי ישר למלכודת שלו.‬
‫הוא רוצה לשתות עם הבנים‬ ‫ולהתחכך בבחורות אחרות.‬
‫אם אני אלך, כל זה לא יקרה,‬
‫אז אני צריכה ללכת, כי זה יקלקל לו את הערב.‬
‫חבר'ה, ככה נראית מערכת יחסים בריאה ובוגרת.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫את תמיד עוזרת לי לראות‬ ‫איך להיות הכי טובה שיש.‬
‫ניפגש במכונית.‬
‫בסדר. יש לי ערב להרוס. נתראה.‬
‫דמי, אני חייבת לפרגן לך.‬
‫הפסיכולוגיה ההפוכה הכפולה‬ ‫שהפעלת על דווינה הייתה גאונית.‬
‫כן, פסיכולוגיה הפוכה כפולה.‬ ‫זה לגמרי מה שעשיתי.‬
‫עכשיו נמצא את קינמון‬ ‫ונבקש ממנה להסיר את הקללה.‬
‫חשבתי שבהופעת פאנק תהיה יותר מוזיקה חיה.‬
‫בעיה בחשמל. הם יחזרו להופיע בקרוב.‬
‫היי! מה… אתם לא צריכים להיות פה!‬
‫למה אתם כאן?‬ ‫-אמרנו לך שאנחנו באים. למה אתה כאן?‬
‫אני מוכר חיקוי של "וייט קלו" לקטינים.‬
‫אתה שומע את הצביעות שלך?‬
‫אני משתדל שלא.‬
‫קינמון בלייב.‬ ‫-קינמונים קטנים שלי.‬
‫אני כאן בעוד הופעה של בסטה לה מוארטה,‬ ‫וזה הולך להיות מטורף!‬
‫היא בטח בתוך הבית.‬
‫בואו נלך.‬ ‫-חכו.‬
‫לפני שניכנס,‬ ‫אני רוצה שנקדיש רגע להודות לדמי.‬
‫דמי, תודה שהבאת אותנו לכאן.‬
‫אני מתרשמת מהיוזמה שלך.‬
‫זה היה מאמץ קבוצתי.‬ ‫-לא.‬
‫את מצאת את קינמון,‬
‫ואז הצעת שנעקוב אחריה להופעה,‬ ‫וסידרת לנו טרמפ.‬
‫כלומר, באמת עשיתי את כל זה.‬
‫אז תני לי את הקופסה.‬
‫עכשיו?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫ואו. כן.‬
‫אוי, לא!‬
‫טעיתי בקופסה.‬
‫אימא שלי ארזה חטיפים לתרומה…‬
‫דמי, תפסיקי. אני יודעת שהקופסה לא אצלך.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫כשסיימתי בשירותים, את וקם כבר עזבתם,‬
‫אבל כשנכנסתי לחדר, מה נגלה לנגד עיניי?‬
‫דמי שכחה את הקופסה.‬
‫ידעת שהקופסה אצלה, נכון?‬
‫דמי שכחה את הקופסה.‬
‫יודעת מה יהיה מצחיק?‬
‫אז נתת לי לענות את עצמי ביומיים האחרונים?‬
‫את צריכה להיות אחראית יותר.‬
‫את לא יכולה להפיל הכול עליי.‬
‫בסדר.‬
‫למה את לא כועסת? תתעצבני.‬
‫לא, את לא יכולה לשלוט בתגובות שלי.‬
‫האמת שאני מסכים עם גלוריה הפעם.‬
‫האדישות שלך בזמן האחרון די מעליבה.‬
‫אמרת, "בלי שאלות המשך". אני מקשיבה לך.‬
‫תמיד מקשיבה, אף פעם לא מנהיגה.‬
‫על מה אתם מדברים?‬ ‫-כלום!‬
‫בואו נמצא את המכשפה המחורבנת!‬
‫רואה? זאת תגובה טובה יותר.‬
‫מצטערת, אני ביום חופש.‬ ‫-אבל לא אמרנו כלום.‬
‫תקשיבו, אני מעריכה את המעריצים שלי,‬ ‫אבל לא הערב.‬
‫הערב אני רוצה לעשן בלי הכרה‬ ‫ולשכוח מכל הדרמה שלי בהופעה.‬
‫אני מתה על קרקר חיטה.‬
‫החלפות?‬
‫עשינו עסק.‬
‫אז דווקא הבאתי את הקופסה הנכונה.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫אז קנינו קופסה מקוללת,‬ ‫ועכשיו יש עלינו קללה…‬
‫מצטערת, אני לא עושה קללות.‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא מסרבת סתם. אני באמת לא יכולה.‬
‫אני לא עושה קללות.‬
‫תקשיבי, לא אכפת לי אם את לא עושה קללות.‬
‫בטח תוכלי לעזור לנו איכשהו.‬
‫אני באמת מרגישה נוכחות של אנרגיה אפלה.‬
‫זאת רק אינס.‬
‫לא רק היא.‬
‫כולכם.‬
‫רגע, אני מקבלת מסר.‬
‫הבעיה שלך היא שאת מנסה לתקן משהו שבור.‬
‫אבל כדי לפתור את הבעיה שלך,‬ ‫משהו תקין צריך להישבר.‬
‫המזל נוטה חסד לאמיצים.‬
‫לא, תודה. אני…‬
‫לא משנה מה תבחר, זו תהיה הבחירה הלא נכונה.‬
‫אבל בסופו של דבר, אתה צריך לבחור לא לבחור,‬
‫וזו תהיה הבחירה,‬
‫והיא תהיה נכונה.‬
‫רגע. אז מה הבחירה הנכונה?‬
‫נכון.‬
‫מה?‬
‫-סיימתי.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫איזה בזבוז זמן.‬ ‫-חכו!‬
‫לא.‬
‫החיבוק… מה לדעתך זה אומר?‬
‫זה אומר שזו הייתה תוכנית גרועה.‬
‫יש לי פיפי.‬ ‫דמי, תמצאי את אחותך, ונחזור הביתה.‬
‫את.‬
‫ידעתי שתהיי כאן.‬ ‫-טוב?‬
‫קיבלתי עוד מסר אחרי שעזבת.‬ ‫אני צריכה להגיד לך משהו.‬
‫שטפת ידיים?‬
‫אחות אחת תביא למפלתה של השנייה.‬
‫סבבה.‬
‫תודה.‬
‫מישהו ימות.‬
‫אז אנחנו הולכים?‬
‫אחותי משלימה עם החבר שלה.‬
‫כמה זמן זה ייקח?‬
‫שעות. זה יכול לקחת שעות.‬
‫אולי דוד טוניו יסיע אותנו?‬ ‫-לא.‬
‫הוא לא עוזב עד שהוא ימכור הכול.‬ ‫מתברר שה"קלו" להיט.‬
‫כן, זה נטול גלוטן, נטול סוכר,‬ ‫נטול פחמימות. זה ממש בריא.‬
‫אז איך נחזור הביתה?‬
‫מה? אל תסתכלו עליי.‬ ‫זו הבעיה של כולנו, לא רק שלי.‬
‫אף אחד לא טען אחרת.‬ ‫רק רצינו לדעת אם יש לך משהו לתרום.‬
‫תרומה שלא כרוכה בהשפלה כדי ללמד אותי לקח.‬
‫אז עכשיו את כועסת.‬
‫ברור. כעסתי מההתחלה,‬ ‫אבל סירבתי לראות אותך מדושנת מעונג.‬
‫נהדר. התזמון שלך מושלם.‬
‫אז עכשיו גם התזמון שלי גרוע?‬
‫את כנראה לא רוצה משוב אמיתי,‬
‫אבל כן, התזמון שלך נורא,‬ ‫כי כרגע אני עייפה.‬
‫אני רק רוצה ללכת הביתה.‬
‫זו בדיוק הנקודה שלי. הכול תמיד סובב סביבך.‬
‫בסדר, דמי. מה את רוצה?‬ ‫לצרוח זה על זה בפומבי?‬
‫לא!‬
‫תחזיק את הקופסה שלי.‬
‫אני רוצה לכסח אותך.‬
‫מכות!‬
‫ברצינות, דמי? אני לא אלך איתך מכות.‬ ‫-למה?‬
‫את מפחדת?‬ ‫-תני לה אגרוף בציצי!‬
‫אינס! תשתקי!‬
‫ביץ'. יש לך מזל שיש לי פטמות הפוכות.‬
‫לא! זה לא המקום לאלימות!‬
‫על מה אתה מדבר? זה המקום המושלם לאלימות.‬
‫זה מקום של הבעה עצמית, ורק בהסכמה.‬
‫ככה אני בוחרת להביע את עצמי. אני מסכימה.‬
‫גם אני מסכימה.‬
‫כן, תן לה לעשות את זה!‬
‫קדימה, שילכו מכות.‬
‫היי!‬
‫קדימה! מכות!‬
‫היי! בואו נירגע!‬
‫היי, אתן לא רוצות לעשות את זה!‬
‫תפסיקו!‬ ‫-זה בהסכמה.‬
‫היי, אתה ראסטי פנטסטי מהתוכנית ההיא?‬
‫אחותי! זה ראסטי פנטסטי!‬
‫לא. ראסטי אחר.‬
‫אני לא איכנע. זה לא יהיה קל כל כך!‬
‫שום דבר לא קל איתך!‬ ‫-תשתמשו במילים שלכן!‬
‫קדימה, ראסטי. תשיר את השיר!‬
‫תשיר!‬
‫ראסטי!‬
‫"ראסטי והמינוטאור‬
‫"איש המינוטאור‬
‫"הוא החבר הכי טוב שלי…"‬
‫ראסטי הוא ראסטי פנטסטי!‬
‫אהבתי את התוכנית הזאת כשהייתי בת חמש.‬
‫גם אני! תראו!‬
‫"אני חצוי‬
‫"אבל איתך אני שלם‬
‫"ראסטי והמינוטאור‬
‫"איש המינוטאור‬
‫"עכשיו הכיף מתחיל!"‬
‫בחסות פרירידג' טקסטיל!‬
‫אמרת שבחיים לא תיסעי איתי.‬
‫זמנים נואשים.‬
‫אם היית ילד כוכב,‬ ‫למה אתה עובד אצל הדוד שלי?‬
‫זמנים נואשים.‬
‫אז בזבזת את כל הכסף מהתוכנית?‬
‫בטלוויזיה החינוכית משלמים גרוע.‬ ‫הכסף האמיתי היה בבובות.‬
‫היו בובות?‬ ‫-כן.‬
‫התוכנית הייתה להיט ענק.‬
‫אז איפה הכסף מהבובות?‬ ‫-זה סיפור ארוך, אבל הוא איננו.‬
‫אני צריך את העבודה הזאת‬ ‫כדי לטפל בסבתא שלי.‬
‫היי.‬ ‫-סליחה.‬
‫אין לך על מה להתנצל.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫אני צריכה להפסיק להיות שיפוטית כל כך.‬
‫אוהבת אותך. עכשיו לכי לישון.‬
‫אל תגידי לי מה לעשות.‬
‫או שתגידי.‬
‫לפעמים נחמד שיש חברה אחראית.‬
‫כן, חברים אחראים זה נחמד.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫"הבעיה שלך היא שאת מנסה לתקן משהו שבור.‬
‫"אבל כדי לפתור את הבעיה שלך,‬ ‫משהו תקין צריך להישבר."‬
‫- בואו לחגוג להנרי יום הולדת 50 קטלני! -‬
‫- "הוא זקן מדי לחרא הזה!" -‬
‫"מריסול, בואי בבקשה. אני מתגעגעת אלייך."‬
‫"מרילונה"?‬
‫אבל רוח הרפאים היא מריסול.‬
‫מי זאת לעזאזל מרילונה?‬