-Дух стає агресивним. -Це повідомлення — погроза.
-Треба повернути її. -Знаєте, що справді лякає?
Привид пише задом наперед.
ФРІРИДЖ
Ми не можемо повернути її.
А якщо повернемо, і привид облишить нас?
Може. Та хіба не треба знати напевне, перш ніж віддавати єдиний важіль?
Якщо привид може написати повідомлення,
то й ніж зможе підійняти…
-Це вона? -Гірше.
-Це Леслі. -Що за Леслі?
Привіт.
Це моє…
Як справи, сучки?
Потрібен експерт. Той, хто справді знається на привидах.
-Без образ, Демі. -Та я за.
Не через пояснення. Просто ще треба багато вчитися.
Чудово. Усі згодні, Демі не допомагає. То хто?
Я запитала Google.
І я за 30 секунд знайшла відьму, на ім'я Кориця.
Відьма з тіктоку?
Я запропонувала позавчора. Назвала мене дурною.
Припини грати жертву, Демі. Сильні жінки показують приклад.
Вона виганяє демона з собаки.
-Те, що треба. -Якщо знайдемо її.
Можна лише написати особисто. Я написала їй позавчора,
коли вперше подумала про неї, та вона досі не відповіла.
-Що робити? Чекати? -А якщо немає часу?
Що ти тут робиш?
Відвезу вас до школи.
-Я не зможу. -Як завжди.
А мав би, особливо по такій спеці.
Поки ваш тато не одужає, я піклуватимуся про вас.
І я маю на увазі Расті.
Це не працює.
Я була не проти одного дня через рак,
та щоб у нас щодня був незнайомець? Ні.
-Радше пройдуся. -Я — ні!
Я теж. Я скорочую кардіо.
Ми пройдемося.
Щось із Расті не так.
Він першокласне прилипало, чи долучається, щоб контролювати наші життя?
-Навіщо це йому? -Робота така?
Що ж, я трохи покопала, радше подряпала,
бо там нікуди й копати.
Новенький у школі, старшокласник
і не має соцмереж, тобто він або психопат, або кращий за нас.
-Проміжного немає. -Психопат. Незнайомці небезпечні.
Він незнайомець? Здається, я вже бачила його десь.
-І я. Може, був у мене вдома. -Ні, це був мій дім.
Учора й сьогодні. Хай там як, мене він не возитиме.
А я б дала себе покатати.
То тебе таки підвезти?
Ні! Ми не сядемо зараз і взагалі ніколи.
Патрулюй скільки влізе,
та тобі буде гірше, коли закінчиться пальне.
-Останнє запрошення. -Рухай вже!
Без нас.
Добре.
Ми з Корицею любимо багато однакових гуртів.
Логічно. У нас спільний знак зодіаку.
У мене є ідея. Треба дізнатися, де буде Кориця, і піти туди.
-І принеси скриньку. -Нащо вона нам?
Бо, щоб зняти прокляття, потрібен проклятий об'єкт.
-Базові знання, дурненька. -Чудово, у нас є план.
Ура!
У нас проблема.
Про наші проблеми — не зараз. Жодних виснажливих розмов до дев'ятої ранку.
Це не про шрам чи щось таке…
Щось таке?
Це інше, таке ж важливе, що мене турбує.
Я не готовий про це говорити.
-Я ще не сказала! -І не треба!
Кажеш, що це турбує.
Як я казав, не можу говорити про нас зараз.
Якщо хочеш, розкажи Інес.
Що розказати? Кем дратує?
Так, але справа не в цьому.
І я б не довіряла тобі, бо, як ми знаємо…
-Не слід довіряти. -Не слід довіряти.
Та потрібна допомога.
У мене немає скриньки, і я не знаю, де вона.
Овва! Глорію розірве від гніву.
У неї сильний торс від висіння на турніку,
якщо висмикне тобі волосся, воно не відросте.
Інес, ось чому…
Краще мені не казати. Та, оскільки я тут, спробую допомогти.
Де востаннє бачила скриню?
Дай подумати.
Ми були в кімнаті Глорії.
Глорія сказала: «Невдахи! Ідіть додому, виспіться.
У мого тата рак, бла-бла. Моя сестра найкраща.
Візьми коробку, дурна!»
Тоді пі-пі-пі. Пісь-пісь-пісь.
Я чистила зуби, розмовляла з нею про тата й дурнів,
й усвідомила, що досі голодна.
Тож відразу пішла на кухню.
Заглянула в морозилку, щоб перекусити, а там якесь фе.
Тоді я з'їла банан, який не був у морозилці.
Цей банан занадто стиглий.
Інес, а де скринька?
-Без поняття. Думаю, ти взяла. -Але ж ні.
Чи взяла? А якщо так, то куди я її поклала?
Це проблема. Про яку моя сестра захоче знати.
Тільки не кажи їй.
Я знаю, про що ти думаєш.
-Шантаж! -Шантаж!
Ти самотній?
Так.
Готовий щось закрутити?
Як твоя гігієна? Голиш лобок? Гаразд, це надто особисте.
-Боже, ти таки здаєшся знайомим. -Часто буває.
Може, подорожували разом в іншому житті.
Наступне питання.
Ні.
-Вона хоче, щоб я страждала. -Що?
Гаразд. Як гадаєш, скільки пальців ти б хотів у своєму…
у твоєму… Ну ти розумієш, так?
Ні, не розумію.
Я піду.
Іди. Забирайся звідси й припини переслідувати мою подругу.
Ледь не забув.
Твоя удачлива ручка. Дядько сказав, що знадобиться на тесті.
Удача? Удача мені не потрібна.
Та ручка потрібна.
Саме так. Іди геть з моїх очей і з мого життя.
Добре!
-Знаєш гурт Basta la Muertes? -Так. Сестра їх обожнює.
А її хлопець одержимий. Не пропускають шоу.
Клас. Поїдемо з ними сьогодні.
-Сьогодні? -Концерт у Сайпрес Парку.
Я бачила в тіктоці, що Кориця йде. Тепер твій план працює.
Так. Оце ти прискорила мій план.
Можеш повільніше?
Якщо спалю ще калорії, знову буде промежина між стегон.
Припиниш нервувати?
Гаразд. Може, я трохи стресую.
Або сильно. Якщо оцінити за шкалою тривожності,
то яка цифра йде після сухості у роті та аритмії,
але перед діареєю?
-Сім. -У мене вісімка.
-Це через привида? -Ні.
Через те, про що не кажемо?
Кем. Ти сказав, одне питання, тож я не ставитиму другого.
Я поважаю твої межі. Хіба що ти хочеш, щоб зневажала тебе?
Може, трохи. Або сильно.
Мене з'їдає те, що я не знаю, що я зробила чи сказала, що тебе поранило.
Тепер я, може, і не хочу про це говорити.
Та це на потім. Більше однієї тривоги я не витримаю.
Я загубила скриньку.
Ти про ту саму скриньку?
От чорт!
Саме так. То допоможеш мені?
Коли ти бачив її востаннє?
Глорія сказала тобі взяти її.
А тоді вона така: «Ідіть додому. Я дзюрити».
Ми збирали речі, а Інес вийшла з кухні
та сказала щось про банан?
О, згадав. У тебе була скринька.
Не віриться, що назвала дурною.
Як же ж я люблю хлібці.
Чекай, це була не скринька. Це була коробка з хлібцями.
-Вибач. Знайдеш за кілька днів. -Немає кількох днів.
Бо привид уб'є раніше?
Можливо. Але ще важливіше, що та відьма любить Basta la Muertes.
-Твоя сестра обожнює цей гурт. -І сьогодні виступ.
-То вона може підвезти. -Так.
Ось чому тобі потрібна скринька.
Глорія закипить від люті. Особливо з її могутнім торсом.
Знаю, але не це мене хвилює.
Не хочу її розчарувати. Глорія багато всього бере на себе.
І це з її татом, треба полегшити її тягар.
Так.
І Глорія не дозволяє мені брати відповідальність,
і це стерво має припинити називати мене дурною.
СПИСОК СПРАВ — ПОКУПОК — СТРАЖДАНЬ
ДУРНА МАЄ ПРИНЕСТИ КОРОБКУ
-Гарний щоденник. -Припиниш підкрадатися? Це мій простір.
Чекай, ти знаєш, що таке щоденник?
-Щоденник? -Щоденник.
Є щось приємне в тому, щоб закреслювати зроблену справу.
Закреслювання — ледь не вся моя мотивація.
Не проти, якщо я… Можу показати свій?
Діставай.
Расті, я не думала, що ти нотуєш кольорами.
Це додає завдання особистості. Зелений — усе, що пов'язано з грошима.
Спробуй розкладати рахунки за терміном.
-А синій? -Побутові справи.
А фіолетовий — завдання Тоніо. Він обрав колір.
Рахунок Глорії? Що це?
Останні два рахунки. Тоніо сказав віддати тобі їх.
Погодинна оплата й пальне?
Я не платитиму за пальне. Ти мене навіть не підвіз.
Я можу відповідати за багато всього, але не за тебе чи за цей рахунок.
Тоніо!
-Ти кричала? -Я не платитиму.
Ще й як платитимеш.
Расті, ти здаєшся дуже знайомим.
-На кого, кажуть, ти схожий? -Я? Кажуть, я схожий на себе.
Мабуть, у цьому й справа. Хай там як, гроші — це гроші.
Заплати Расті те, що ти мені винна.
Я не погоджувалася.
Мені потрібні гроші, щоб потрапити на панк-шоу.
-Я не повезу тебе. -Ще раз, я знаю. У тебе немає авто.
Я можу підвезти. І шоу часто переходять межі, і тобі, може…
…потрібен супровід? Дякую. Я в безпеці.
Моя подруга робить закляття, тож мені не потрібен захист.
І підвозити не треба.
Уже домовилася.
Шукай когось іншого. Я не йду.
Я хочу, щоб ти пішла. Та якщо не хочеш, то нічого!
Я не хочу. І не тому, що ти не хочеш, а тому, що я не хочу!
-Гаразд! Роби, що хочеш! -Добре!
Не хочу бачити тебе з тими хвойдами, коли спітнієш після свого слему.
Я пішов.
О ні. Це відстій. Що робитимемо, адже ні з ким їхати?
Може, розійдемося і заберемося в інший день?
Так, я втомлений.
Я — ні. Ще навіть не 21:30. Нехай Расті відвезе нас.
Ні, не дзвонитимемо.
Вибачте. Принаймні я зробила все, що могла.
Вибачте, не можу відвезти. Усе надто напружено.
Нічого. Усі вже йдуть.
Не йдіть. Думаєте, я була надто суворою?
-Ні. -Так.
Він тебе любить і хоче з тобою потанцювати.
Я не слемлюся.
І я не хочу дивитися, як він упивається.
Усе правильно. Я не йду.
І не тіш його тим, що робиш те, що він хоче.
От і поговорили. Друзі, бувайте.
Чекайте.
Я зробила те, чого він хотів.
Він хоче пити з хлопцями й тертися об незнайомок.
Якщо я піду, нічого не буде,
тож я мушу піти, бо це зіпсує йому вечір.
Народ, ось це — здорові, зрілі стосунки.
Люблю тебе.
Ти завжди показуєш мені найкращу мою сторону.
Побачимося в авто.
Гаразд. Треба зіпсувати вечір. Миру вам.
Демі, віддам тобі належне.
Твоя подвійна реверсійна психологія з Давіною була геніальною.
Так. Подвійна реверсивна психологія! Це я і зробила.
Тепер нам потрібно знайти Корицю, щоб вона змогла скасувати прокляття.
Я думав, на панк-шоу більше живої музики.
Перегорів запобіжник. Скоро будуть.
Привіт! Що… Вам тут не місце.
-Чому ви тут? -Ми попереджали.
Ти чому тут?
Я продаю Off-White Claws неповнолітнім дітям.
Ти чуєш лицемірство?
Стараюся не чути.
-Кориця веде етер. -Мої сіннабончики.
Я тут на ще одному шоу Basta la Muertes, і зараз буде спекотно.
-Вона десь усередині. -Ходімо.
Стривайте.
Перш ніж зайти, дайте хвильку.
Щоб подякувати Демі. Демі, це ти нас сюди привела.
Я вражена тим, як ти взяла на себе ініціативу.
-Але ж ми усі доклали зусиль. -Ні. Ти знайшла Корицю першою.
І це була твоя ідея піти за нею на шоу, і нас підвезли.
Ну я таки зробила все це.
Тож дай-но мені скриньку.
-Зараз? -Так.
Добре.
Овва. Так.
О ні!
Я принесла не ту.
Мама пакувала закуски…
Демі, припини. Я знаю, що вона не в тебе.
-Що? -Так.
Коли я закінчила у ванній, ви з Кемом уже пішли,
і що я помітила мимовільним поглядом…
Демі забула коробку.
Ти знала, що коробка в неї, так?
Демі забула коробку.
Знаєш, як можна розважитися?
То ти дозволила мені мучити себе останні два дні?
Треба бути відповідальнішою. Не все може просто лягти на мої плечі.
Добре.
Чому ти не засмучена? Злися.
Ні, ти не контролюєш мої реакції.
Знаєте, тут я на стороні Глорії.
Недавня нестача реакції на інше трохи образлива.
Сказав, ніяких обговорень. Я так і роблю.
Як завжди. Не лідерка.
-Про що ви говорите? -Ні про що!
-Знайдімо цю кляту стерво відьму! -Бачиш? Краща реакція.
-Вибачте, у мене вихідний. -Але ж ми нічого не казали.
Я дуже ціную своїх фанатів, але не сьогодні.
Сьогодні я хочу викурити обличчя і залишити всю свою драму в слемі.
Обожнюю хлібці.
Послуга за послугу?
Згода.
Схоже, це таки та коробка.
Чим допомогти?
Ми придбали прокляту скриньку, і ми прокляті через неї…
Прокляттями не займаюся.
Будь ласка.
Не те щоб я не хочу. Я не можу.
-Я не займаюся цим. -Слухай, мені байдуже, що не займаєшся.
Маєш дати хоч щось.
Я відчуваю темну енергію навколо тебе.
Та це Інес.
Ні, не довкола неї.
Довкола всіх.
Чекайте, я отримую повідомлення.
Твоя проблема в тому, що намагаєшся полагодити щось зламане.
Але щоб розв'язати проблему, треба щось зламати, аби полагодити.
Щастя супроводжує хоробрих!
О ні. Ні, дякую. Я…
Що б ти не обрав, це буде неправильним вибором.
Але зрештою ти маєш обрати не обирати,
і це буде вибір,
і він буде правильним.
Зачекай. То який правильний вибір?
Правильно.
Що?
-Що? -А, це все.
-Дякую. -Будь ласка.
-Ну й марна трата часу. -Чекайте!
Ні.
Обійми. Що це означає?
Що це відстійний план. Треба подзюрити.
Демі, знайди свою сестру. Їдьмо додому.
Ти.
-Я знала, що ти будеш тут. -Ну й що?
Щось прийшло до мене, коли ти пішла. Я маю тобі дещо сказати.
Ти помила руки?
Одна сестра буде падінням іншої.
Клас.
Дякую.
Хтось помре.
То ми їдемо?
Моя сестра лижеться зі своїм хлопцем.
Це надовго?
Кілька годин. Можливо, на кілька годин.
-А як щодо Тоніо? -Ні.
Не піде, не продавши всього. У нього непогано виходить.
Так, без глютену. Немає цукру. Немає вуглеводів. Дуже корисний.
І як нам їхати додому?
Що? Не дивіться на мене. Це не лише моя проблема.
Ніхто цього не казав. Лише дивимося, чи є що сказати.
Можливо, не поблажливий урок.
Тепер ти злишся?
Я весь цей час злилася. Не хотіла тебе тішити цим.
Чудово. Ти саме вчасно.
А, то тепер я ще й невчасно?
Знаю, думка моя, мабуть, нецікава,
але так, зараз зовсім не час, бо зараз я втомлена.
Я лише хочу додому.
От і я про це ж. Завжди світ має крутитися довкола тебе.
Добре, Демі. Чого ти хочеш? Кричати одна на одну на публіці?
Ні!
Потримай скриньку.
Я хочу віддубасити тебе.
Бійка!
-Серйозно, Демі? Я не битимуся з тобою. -Чому?
-Боїшся? -Бий у цицьку!
Інес! Замовкни!
Сука. Тобі пощастило, що в мене втягнуті соски.
Ні! Це не місце для насилля!
Ти про що? Саме тут йому й місце.
Слем — самовираження, і для цього потрібна згода.
Ось як я хочу самовиражатися. Я даю згоду.
Я теж даю згоду.
Так, дай їй це зробити!
Ну ж бо, відпусти.
Гей!
Ну ж бо! Нападай!
Гей! Охолоньмо!
Ні, не робіть цього!
-Годі! -Це за згодою.
Гей, ти Трасті Расті з того шоу?
Мала! Це таки Трасті Расті!
Ні. Інший Расті.
Я не впаду першою. Не так легко!
-З тобою ніколи не легко! -Поговоріть!
Ну ж бо, Расті. Заспівай!
Заспівай!
Расті!
Расті й мінотавр
Людина-мінотавр
Він мій найкращий друг…
-Расті — це Трасті Расті! -Моє улюблене шоу, коли мені було п'ять.
І моє! Дивися!
Навпіл
Та цілий з тобою
Расті й мінотавр
Людина-мінотавр
Саме час до початку розваг!
За підтримки «Фріридж текстиль»!
Ти ж казала, що я тебе не возитиму.
Скрутні часи.
Якщо ти зірка, чому працюєш на мого дядька?
Скрутні часи.
То витратив усі гроші з шоу.
PBS платить копійки. Гроші були в ляльках.
-Вони робили ляльок? -Так.
Шоу було дуже успішним.
-То де гроші від ляльок? -Довга історія, але їх немає.
Мені потрібна ця робота, щоб допомагати бабусі.
-Привіт. -Вибач.
Та не варто.
Вибач. Мені треба припинити так засуджувати.
Я люблю тебе. Іди спати.
Не вказуй мені.
Або вказуй.
Іноді приємно мати таку відповідальну подругу.
Так, відповідальні друзі класні.
-Добраніч. -Добраніч.
Твоя проблема в тому, що намагаєшся полагодити щось зламане.
Але щоб розв'язати проблему, треба щось зламати, аби полагодити.
ЗАПРОШЕННЯ НА 50-Й УБИВЧИЙ ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ ГЕНРІ!
«ВІН ЗАСТАРИЙ ДЛЯ ЦЬОГО!»
«Марісоль, приходь. Я сумую за тобою.
Марілуна»?
Але привид — Марісоль.
Хто така, бляха, Марілуна?
Переклад субтитрів: Юрій Пасічник