5. JUNI,1952 - 21. MAI, 2021
Marisol.
Hallo?
Mamma?
Ruben!
Ruben! Går det bra? Pappa!
Jeg blir aldri ferdig i tide,
og alt må være perfekt til mammas minneseremoni.
De dødes dag er årets viktigste dag.
Det smaker dos leches. Takk for hjelpen, men du kan fikse blomstene.
-Hvordan vil du ha dem? -Du bestemmer.
Ikke sånn. Kanskje du kan sitte på med Rusty til skolen.
Søppel, møt søpla.
Her.
Hva er det?
Majo som holder ondskapen unna til vi finner Mariluna.
Jeg vil ikke at forvarslene skal bli sanne.
-Tenker du på det ennå? -Forvarslene om boksen ble sanne.
Hun sa at jeg prøvde å fikse noe som var ødelagt. Forbannelsen.
For å løse problemet, måtte noe fikses.
Boksen. Så fant jeg invitasjonen.
Du legger for mye i det. Det har gått fem uker.
Hvis vi er forbannet, hvorfor får jeg en sjanse
til å slå armhengrekorden?
-Burde ikke livet mitt ha vært kaos? -Det er stille før stormen.
Hvor var spøkelset på halloween?
Halloween er støtende for spøkelser. Det ble skapt av Hollywood og godisfirmaer
for å fremme agendaen sin. Det er åndetilegnelse.
Samme hva det er eller var, så er det borte.
Jeg kan ikke bruke tid på å snakke om uekte spøkelser.
Jeg har ting å gjøre.
Ja, du lager ting til din døde spøkelsesmor.
Nettopp. Det er tradisjon. Hvem tekster deg?
Andre. Etter vi bondet over Cam-frustrasjon,
innså vi at vi sporer følelsene via numerologi og månefaser.
Nå er jeg hans uoffisielle medvert.
Podkastplikten kaller. Jeg må gå.
Månen er avtakende,
så dagens podkast bør fokusere på å gi slipp på giftig energi.
Og å gi slipp på forhold som ikke tjener deg.
Det er perfekt for avtagende måne. Elsker det.
Elsker hva?
Deg. Og dagens podkasttema.
Gi slipp på giftig energi.
Ikke for meg.
Det handler om deg.
Du må høre på episoden
for å gi slipp på negativitet og smerte.
Det går bedre nå som læreren bruker undertøy.
Hva med personen du er betatt av og såret av?
Dere kan snakke om å gi slipp på din besettelse av min besettelse.
-Si til Cam at han bør høre på. -Cam holder seg til sin sannhet.
Han har sagt at han ikke støtter kunst.
Hvis jeg hører på podkasten, må jeg høre på en dårlig DJ
eller se en venns elendige improvgruppe.
Plutselig er uka fullbooket.
La Cam være.
Han er ikke like følsom som oss, og det er greit.
Er jeg ikke like følsom? Sa du virkelig det?
Faktisk så vil jeg dra hjem
fordi jeg glemte… Ha det!
Hun glemte også hvor leiligheten hennes er.
Jepp.
-Hva skjer med deg og Demi? -Ingenting.
Vel, kanskje noe.
Som selvbevisst og konfliktsky
er jeg glad for å slippe den ubehagelige samtalen,
men ellers presser hun grensene, så det irriterer meg.
Ser du hvor rett ryggen hennes er?
Du har bøyd ryggen for mye når du øver.
Det ødelegger for deg.
Da kan jeg ikke bruke skuldrene like mye,
og kappemuskelen er sterkere enn bicepsen.
Hvis jeg bruker tricepen og strammer rumpa, så får jeg…
Du tenker for mye. Ikke gjør det.
Når jeg tenker for mye, løsner jeg grepet.
-Jeg vet at det er dumt. -Det er ikke dumt.
Du prøver å bli best på noe.
Du gjør det for deg selv. Det er sånn det skal være.
Jeg vil også ha respekt og bilde i LA Times.
-Jeg tror du klarer det. -Du trenger ikke å si noe. Det vet jeg.
-Det er derfor jeg liker deg. -Hva?
Kan vi gå gjennom handlelisten
som faren din ga Tonio som ga den til meg?
Jeg skal på Costco, og en spesialvare trenger avklaring.
Den handler om ting jeg ikke kan noe om.
Tamponger. Duftfri og papp.
Jeg liker plast, men miljøet går foran musa.
-Ikke at jeg ikke bryr meg om… -Skjønner. Takk.
Hvis du er ledig i kveld, bør du komme på fest til kompisen min.
Jeg kan ta med en venn.
Er vi venner nå?
Ja.
Og du må være ute av huset mellom 18.30 og 22.00.
-Onkelen din har leid det ut til filming. -Igjen? Nei.
Jeg kan ikke dra på festen. Jeg skal på gravlunden og hedre mamma.
Det varer lenge, men takk for invitasjonen.
Bra at du fikk rommet i lunsjen, for jeg vil hjelpe Gloria etter skolen.
Det er en stor dag. Jeg gleder meg til å snakke om månefaser.
Og jeg til å snakke om det du unngår.
Cam er gjesten vår, og vi skal klarne lufta på lufta.
Jeg har en god idé til seremonien.
Da vi gikk gjennom mammas ting for noen uker siden,
fant jeg boksen med figurer som mamma elsket.
Skal vi sette dem opp rundt graven hennes?
Det er en god idé, men mamma hatet de figurene.
Hun hadde dem overalt.
De var gaver fra bestemor. Mamma kalte dem billige.
Hun sa det samme om bestemor, men ikke si det til pappa.
Skal vi dra til favorittrestauranten vår etterpå?
Mamma hatet den.
Den ble favoritten etter hun døde.
Kom med flere ideer. Én blir bra til slutt.
Det blir "en helt ny Dre" for dere to.
Kom an, det er en podkast.
Siden ingen ser hvor ukomfortable dere er, beskriver jeg det.
Cam ser klam ut. Demi er en blanding av fortvilet
og på nippet til å si noe hun vil angre på.
Vi har bare ti minutter igjen, så…
Vi avslutter temaet stillhet og begynner å prate.
Jeg mener om det dere begge unngår.
Vet dere hva jeg aldri unngår? Stoff!
Hvem elsker ikke stoff? Det er stoffet i livet.
Og grunnlaget for sponsoren vår Freeridge Textiles.
De lager herlige stoffer. Tilbake til programmet.
Episoden handler om den avtakende månen
og å gi slipp på nag i forhold som ikke tjener deg.
På tide med en emosjonell ansiktsbehandling.
V må få ut dritten og rense sjelens porer
så du kan elske igjen.
Fortell hva som skjedde. Hvem såret deg?
Jeg vil ikke nevne navn.
Vi kaster bort tiden. Det er lenge siden.
Vi lar fortid være fortid. Det var nok ingenting.
Det var ganske alvorlig.
Stå opp for sannheten.
Dette skjedde.
Da jeg var tolv, før jeg kom ut som bi,
sa en venn jeg var betatt av
at hun aldri kunne vært sammen med en som har vært med en mann.
For ei bifobisk kjerring.
Var du forelsket i denne vennen?
Ja.
Du var venn med Cam da. Så du det?
Ja. Hun var der.
Var jeg det? Jeg husker det ikke.
Jeg hadde husket det om jeg hadde hørt det.
-Så beleilig. -Nei.
Jeg tror ikke noen sa det.
-Jo. -Jeg tror ikke det.
-La oss… -Jeg prøver ikke å benekte det.
Det skjedde ikke.
Kommentaren omhandlet selve identiteten min.
Jeg tror jeg husker det bedre enn deg.
-Enig i å være uenig. -Ok.
Det er ingen gråsone. Det er svarthvitt.
Ikke seksualitet.
Det er derfor jeg sier at dette aldri skjedde.
-Du hørte det ikke. -Jeg tror det ikke.
Du kan tro hva du vil.
Jeg opplevde det, og du respekterer det ikke.
Arret er ikke klart til å heles.
Takk for den ubehagelige samtalen. Håper programmet ble bra.
Jeg ringer deg.
Og det var alt.
Det er en helt ny Dre
Håper du har en fin dag
Hvorfor gjøre det i morgen Når du kan gjøre det med Dre? Ok!
Det er en helt ny Dre
Kl. 18.45, pluss minus noen minutter.
Da avslutter vi oppdateringene
og går videre til Depeche Mode-duetten.
Jeg glemte å si at duetten ikke lenger er en duett.
Det blir en solo, siden du synger for høyt og glemmer teksten.
I år kan du hedre mamma med stillheten din.
Skal jeg hedre henne med mitt fravær?
Vil du sitte i bilen?
Nei, jeg drar ikke.
Rusty inviterte meg på fest, så jeg drar dit.
-Ba han deg også? -Han ba meg først.
Du trenger meg ikke til seremonien, så da drar jeg på fest.
-Pappa sier aldri ja. -Han gjorde det.
Vi tekstet mens du snakket om bønnen du skal si kl. 18.13.
Jeg ringer pappa.
-Går det bra? -Nei.
Kan Ines dra på fest i stedet for å dra på gravlunden?
-Ja. -Men hele familien skal dra sammen.
Det er tradisjon.
Jeg prøvde å ringe deg.
Jeg er på gravlunden.
Jeg lovte Lucia å bli med på et event i kveld.
-Hun har jobbet med det lenge. -Ditcher du meg for Lucia?
Jeg visste ikke om det før i morges.
Bli med Ines, så drar vi på gravlunden i morgen.
Det er ikke et alternativ.
Det er ikke Dagen etter De dødes dag.
Det ødelegger ikke tradisjonen.
Jo, for meg.
Tradisjoner kan endre seg. Du bør være åpen for det.
Tradisjoner endrer seg ikke.
Er du dum? Er du det?
Du er skuffet, så jeg overser respektløsheten din.
Og er du dum? Du snakker med faren din.
Jeg kan lære å tilgi, men jeg glemmer aldri.
Kos deg med elskerinna di, Javi.
Jeg ville si det, men lot være. Den replikken fortjener et publikum.
Apropos publikum, jeg er sint på Cam for det han sa på Andres podkast.
Om hva da?
Cam er sint for noe jeg sa da jeg var tolv.
-Jeg aner ikke hva. -Hva da? Kanskje jeg husker det.
Jeg…
Jeg husker ikke det jeg ikke husker. Jeg var tolv.
Hva visste vel jeg? Jeg hadde ikke sett porno engang.
Vi må vite hva dere vet om at mamma hjemsøker dere.
-Hva? -Hva?
Vi så bestemor på gravlunden.
Gulrøtter og hvitløk er naturlige ånderensere.
-Hvor lærte du det? -Reddit.
-Hvor leste du det? -Reddit.
Ja. Hvor?
-Jeg leste det på Reddit. -Jeg…
Dette er en invitasjon, men ikke hvilken som helst invitasjon.
Det er en 50-årsdag med Dødelig våpen-tema.
Jeg har sjekket ut Dødelig våpen,
og det er en film om en purk…
Jeg kjenner til filmen.
Det må være noe Mariluna elsket.
Og Henry også, som hun holdt festen for.
Se beskjeden fra Mariluna til Marisol.
"Du må komme Jeg savner deg."
Hva betyr det?
Mamma, Marisol, var invitert, og Mariluna savnet henne.
Hvem er Mariluna?
Det er spørsmålet!
Marisol. Mariluna. Sola. Månen.
De er sikkert i slekt.
-Mamma hadde bare brødre. -Sikker?
Det var ikke mye jeg ikke visste om mamma. Hun var en deler.
Det var mye TMI hos oss.
Så dere vet at hun var i Guerra Sucia?
Det er ikke offentlig. Hvordan visste du det?
-Minnesiden hennes. -Hvilken minneside?
Jeg visste ikke at Jamal laget denne rare nettsiden.
Tror du sønnen din var sammen med Marisol?
-Kanskje. -Kanskje.
-Mamma datet ikke en tenåring. -De var upassende tett.
-Bestevenner. -Det er uvanlig.
Ikke for Jamal. Han har rare hobbyer og enda rarere hemmeligheter.
-Han fant RollerWorld-pengene. -Du kødder. RollerWorld?
-Det er ingen begravde penger her. -Gutten min fant dem.
Med hjelp av vennene og svigermoren min.
Hva gjorde de med pengene?
Marisol gravde dem ned så ungene kunne finne dem igjen.
Hun ga dem et brodert kart.
Som dette?
Ja, men ferdig. Dette tar deg med til CVS.
-Hvis Jamal og Marisol rotet… -De gjorde ikke det!
Befølte hverandre utenpå klærne,
så vet nok Jamal hvem Mariluna er.
-Kan vi snakke med sønnen din? -Ja.
Men det er irriterende.
Det er foran, på siden, bak, på siden, foran.
Jeg gjør jo det.
Du blander sammen sidene og fronten. Du må snu den.
Det er forvirrende.
Derfor er det håpløst å få tak i Jamal.
Han jobber for Noel Aroma, og telefoner fungerer ikke i biosfæren.
Biodomen.
-Ta den før jeg knuser den. -Du tok en trippelside.
Det var fronten.
Sikker? Snur du den, er det baksiden.
Gi meg den.
-Hallo. -Jamal, kjære?
-Mamma. -Hvorfor er han som en robot?
Yeti-stemmeinnstillingen er i betatesting. Hvem er du?
Jeg heter Demi. Jeg har et spørsmål som foreldrene dine prøver å svare på.
Vet du om Mariluna som din avdøde eks Marisol kjente?
Nei.
-Hadde Marisol en søster? -Ja.
Kuben lyver. Mamma hadde ikke en søster.
Før hun døde, sa abuelita at hun hadde en tvilling.
Derfor ligner de. Marisol er Marilunas tvilling.
Sol, måne… det gir mening. Var det alt?
Én ting til. Var du sammen med moren min?
Jeg beærer ikke det spørsmålet med et svar.
Det er vel et nei?
Hun er en ond tvilling.
Overraskelse.
Spøkelset er ikke et spøkelse likevel,
fordi det er en ekte person,
og det beviser at spøkelser ikke finnes.
Troende null, Gloria én.
Hvorfor er du så kjip?
Dette er en viktig dag for familien min.
Jeg gidder ikke denne dritten.
-Ikke kall det for dritt. -Jeg forstår ikke at du tror på det.
Du trenger ikke å forstå det, bare respektere det. Du gjør ikke det.
Ikke jeg heller, for jeg har gjort det samme mot Cam.
Søren. Jeg må gå.
Skift. Mamma hadde ikke likt det.
Det går bra. A, hun er død.
B, hun får ikke se det, for jeg skal ikke på gravlunden.
Velger du en fest over mamma?
-Jeg velger en fest over deg. -Du er så egoistisk.
Du kan ikke bruke én kveld på andre enn deg selv.
Du kan ikke det. Alt må være på dine premisser.
Dette er typisk lillesøster-greier.
Ja, det er meg. Gloria vet alt.
-Jeg vet alt fordi jeg gjør alt. -Du lar meg ikke hjelpe til.
Du gjør det motsatte av å hjelpe.
Jeg gjør mitt beste! Hva mer vil du?
Du må være flinkere
og bry deg om den fantastiske kvinnen som fødte deg.
Du kan kanskje bestemme hvordan jeg vasker og baker,
eller hvem jeg drar på fest med,
men ikke hvordan jeg sørger over mamma!
-Jeg venter på Rusty utenfor. -Nå skjønner jeg det.
Dette handler om Rusty.
Herregud! Dette har ingenting med Rusty å gjøre!
Apropos det, selv om du ikke liker ham, så kan jeg like ham.
Jeg misliker ham ikke. Jeg liker ham faktisk.
Han er ikke ubehagelig å være med. Han er ikke helt håpløs.
-Det er utrolig. -Han er overhodet ikke håpløs.
Det utrolige er at du har kjent Rusty i noen uker,
men han får mer anerkjennelse enn jeg får.
Ines, du får ikke dra.
Jo, det gjør jeg. Du er ikke moren min,
Spøkelset er den døde damens onde tvillingsøster.
-Sprøtt, ikke sant? -Hva vil du?
Fortelle om spøkelset skråstrek ikke spøkelset.
Du har fortalt det. Jeg må ta meg av et brudd.
Slår du opp med Andre?
Nei, ikke Andre. Det er hjemstedsbesøk på Ungkaren.
Alt er bra med Andre.
Jeg har innsett at han har mange gode egenskaper
som ikke inkluderer å være en løgner.
God natt.
Det er kaldt her.
-Det er 21 grader. -Det er kaldt utenfor deg.
Jeg vil inn igjen. Unnskyld.
Fordi du er ukomfortabel?
Unnskyld for at jeg ikke respekterer det vi er uenige om.
Unnskyld for hele situasjonen og for at du tror jeg sa det.
Jeg tror ikke at du sa det. Jeg vet det.
Jeg ville ikke sagt noe sånt. Jeg mener ikke det engang.
Du er ikke mindre tiltrekkende fordi du er med gutter.
Jeg var tolv.
Hva visste jeg om seksualitet?
Unnskyld for at noe dumt jeg ikke husker at jeg sa, såret deg.
Det var ikke dumt.
Det var grusomt.
Unnskyldningen din handler ikke om meg, men om deg.
Det føles ukomfortabelt, men se for deg å være meg.
Du knuste meg den dagen.
Jeg har aldri kommet over det. Det du sa fikk meg til å tvile på alt.
Selvtilliten min, bestevennen min.
Hvorfor?
Fordi du skulle være trygg
og aksepterende, men du var ikke det. Du fikk meg til å føle meg ekkel.
Forstår du ikke?
Om ikke du kan godta meg,
hva er sjansen for at andre godtar meg?
Dra til helvete, Demi.
Har du sett Ines?
-Står til? -Står til?
Vil du dra hjem?
Ja.
Og nei.
Jeg er lei meg for at jeg går glipp av mammas seremoni, men…
Jeg er så sint på Gloria.
Hun tror at dagen er viktig kun for henne, men den er viktig for meg også.
-Har du sagt det? -Det hjelper ikke.
Hun hører ikke på meg.
Jeg hører på deg.
Det er ikke det at jeg ikke vil tenke på mamma.
Jeg tenker på henne hver dag.
Hele dagen handler om å huske henne, og jeg…
Jeg gjør ikke det.
Det er fælt å prøve å finne ut hva hun ville elsket i dag.
Favorittblomstene og -restaurantene.
Så blir jeg minnet på at jeg ikke vet noen ting.
Min egen mamma.
Jeg husker henne ikke.
Jeg hater at jeg var slem mot Gloria. Jeg er alltid det.
Og hun har rett.
Jeg hjelper ikke til. Jeg glemte sukker i tres leches-kaken.
Hun vil at jeg skal bli flinkere.
Jeg vil være det.
Jeg vet ikke hvordan.
Du.
Det viktigste er at du prøver.
Ines skulle tatt en rulle og sendt den tilbake til meg,
men det går bra.
Vi følger ikke planen helt, men jeg er fornøyd med livet
og hvordan ting går.
Jeg kan ikke lyve. Alt er dritt.
Pappa dater ei ny dame
og har ikke tid til de samme tingene.
Kanskje skyldes det kreften.
Og kreft! Det er skikkelig skummelt.
Jeg later som jeg er tøff, men jeg er livredd.
Hva om vi mister pappa? Jeg overlevde knapt å miste deg.
Jeg tror ikke jeg takler alt ansvaret.
Særlig nå som Ines har funnet sitt kall om å irritere meg.
Jeg er lei.
Jeg er lei av å være lei.
Jeg vil være et barn igjen.
Et barn, for en gangs skyld.
Jeg trenger deg, mamma, og du er ikke her.
Jeg er her.
Mamma?
Unnskyld for at jeg ikke kan gi deg en klem og minne deg på
at du er min modige, sterke jente.
Jeg føler meg ikke særlig modig eller sterk.
Men du er det, vennen min.
Nei. Jeg greier knapt å ta meg sammen,
og jeg har et sinne i hjertet
mot pappa, Ines og deg, for at du døde.
Det går bra.
Det er normale følelser. Ikke vær så tøff mot deg selv.
Jeg mislykkes med Ines.
Hun er så respektløs og utakknemlig…
Kanskje du også er det?
Hva?
Slutt å være moren hennes, og begynn å være søsteren hennes.
Du må like henne på samme måte som du er glad i henne.
Prøv å være vennen hennes.
Kanskje hun blir din.
Hvordan kan jeg gjøre dette uten deg?
Jeg er alltid med deg.
Du må bare tro det.
Jeg gjør ikke det.
Så hvorfor er jeg her?
Gloria.
-Går det bra? -Hva gjør du her?
Du var ikke der da jeg satte av Ines,
så jeg ville se om det går bra?
Det vil gå bra.
Ord som vold
Bryt stillheten
Kommer krasjende ned
I min lille verden
Smertefullt for meg
Borer seg gjennom meg
Forstår du ikke det?
Lille jenta mi
Alt jeg ville
Alt jeg trengte
Er her, i armene mine
Én søster blir den andres undergang.
Noen vil dø.
Tekst: Mari Hegstad Rowland