5 JUNI 1952 - 21 MAJ 2021
Marisol.
Hallå?
Mamma?
Ruben!
Ruben! Mår du bra? Papi!
Jag blir aldrig klar i tid,
och allt till mammas minnesceremoni måste vara perfekt.
De dödas dag är årets viktigaste dag.
Det smakar som dos leches. Tack för hjälpen, men jobba på blommorna.
-Ska de vara på nåt särskilt sätt? -Hur du vill.
Nej. Inte så där. Du kanske kan åka med Rusty till skolan.
Sopa, möt soporna.
Här.
Vad är det?
Mystisk majonnäs som håller ondskan borta tills vi hittar Mariluna.
-Jag vill inte att spådomarna slår in. -Tror du på det än?
Spådomen om lådan slog in.
Hon sa att jag försökte lösa nåt som var trasigt. Förbannelsen.
Men för att lösa mina problem måste nåt vara sönder för att lagas.
Lådan. Där hittade jag konstiga inbjudan.
Du lägger för stor vikt vid det. Det har gått fem veckor.
Om vi har en förbannelse, varför får jag
en andra chans att bryta armhängningsrekordet?
-Borde inte mitt liv rasa, inte ordna sig? -Lugnet före stormen.
Om spöken finns, var höll det hus på Halloween?
Halloween är stötande för spöken. Det skapades av Hollywood och godisföretag
som vill påverka. Det är andlig appropriering.
Vad det än är eller var, så är det borta.
Jag kan inte prata om låtsasspöken längre.
Jag har saker att göra.
Ja. Du måste göra saker som din döda spökmamma kan njuta av.
Exakt. Det är tradition. Okej, vem terroriserar dig?
Andre. Efter att vi bondat i Cam-frustration,
insåg vi att vi registrerar känslor via numerologi och månfaser.
Nu leder jag inofficiellt hans podd med honom.
Fan, poddags. Jag måste gå.
Ikväll avtar månen,
så dagens podd borde fokusera på att släppa toxisk energi och förbannelser.
Släppa relationsagg som inte tjänar en.
Ja, det är så avtagande måne. Älskar det.
Vad då?
Du. Och dagens poddämne.
-Släppa toxisk energi. -Inte för mig.
Det passar dig. Det är programmet du ska lyssna på,
för att släppa negativiteten du håller fast vid.
Jag gillar historieläraren bättre när han har kalsonger.
Den du ärrades av, då? Vi kan släppa dem.
Eller så kan ni prata om att släppa din fixering vid min.
-Be Cam lyssna på programmet. -Cam följer sitt hjärta.
Han stöttar inte konsten.
Lyssnar jag på podden måste jag höra nåns dåliga dj-set,
eller se en bekants kassa improvisationsgrupp.
Sen är jag bokad måndag till söndag.
Pressa inte Cam. Han är inte lika känslig som oss, och det är okej.
Är jag inte lika känslig? Ska du ta det dit?
Just nu vill jag ta mig hem, för jag glömde min… Hej då!
Hon verkar ha glömt var hennes hem är med.
Japp.
-Vad är det med dig och Demi? -Inget.
Kanske nåt.
Som självmedveten undvikare är jag glad att slippa vårt stela samtal.
Men jag vet att hon testar gränser. Varför testar hon inte mig?
ARMHÄNGSMÄSTARE
Ser du hur rak hennes rygg är?
Du har böjt ryggen för mycket när vi tränar. Det förstör nog för dig.
Böjer jag inte ryggen kan jag inte använda axlarna lika mycket.
Jag har starkare traps än biceps.
Men om jag utnyttjar mina triceps och kniper rumpan, ger det mig…
Du överanalyserar. Tänk inte för mycket.
Helt rätt. Tänker jag för mycket tappar jag.
-Jag vet att armhängning är fånigt. -Lägg av.
Du sliter för att bli bäst på nåt.
Och du gör det för dig själv. Det är vad det handlar om.
Jag vill också hyllas i The LA Times.
Jag tror att du klarar det.
Du behöver inte peppa. Jag vet att jag kan.
-Därför gillar jag dig. -Va?
Har du tid att kolla shoppinglistan din pappa gav Tonio, som gav den till mig?
Jag ska till Costco, och det är ett specialföremål som behövs förtydligas.
Det rör saker som jag inte kan.
Tamponger. Doftfria och i kartong.
Jag föredrar plast, men bryr mig mer om miljön än min snippa.
-Inte för att jag inte bryr mig om den. -Tack.
Om du kan ikväll, borde du komma på min polares De dödas dag-fest.
Jag fick ta med en vän.
Är vi vänner nu?
Ja.
Och du måste hålla dig hemifrån från 18.30 till 22.
-Din morbror hyrde ut till ett filmteam. -Igen? Nej, tyvärr.
Jag kan inte gå på festen, men går till kyrkogården och hedrar mamma.
Det tar hela kvällen, men tack för inbjudan.
Tur att vi kom in nu, för jag vill hjälpa Gloria efter skolan.
Det är en stor dag för henne. Och oss! Jag vill prata om månfaser.
Jag vill prata om det du undviker.
Idag gästas vi av Cam, och vi ska rensa luften i sändning.
Jag har en bra idé till gravceremonin ikväll.
När vi gick igenom mammas saker i garaget för några veckor sen
hittade jag en stor låda med PMC-figurer mamma älskade.
Vi tar med dem och sätter dem runt hennes grav.
Jag gillar idén, men mamma hatade faktiskt figurerna.
Men hon hade dem överallt.
För farmor. De var från henne. Mamma sa att de var kitschiga.
Farmor var kitschig, sa hon. Men säg inget till pappa.
Okej. Tänk om vi går till vår bästa italienska restaurang efter kyrkogården?
Mamma hatade stället. Det blev vårt favoritställe efter att hon dog.
Men fortsätt med idéerna. Nån kommer att funka.
Det ska bli en "Helt ny Dre" för er två.
Kom igen, det är en podd.
Eftersom ingen kan se hur obekväma ni är, ska jag förklara.
Cam ser svettig ut. Demi är bestört och på väg att säga nåt hon lär ångra.
Vi har tio minuter kvar av lunchen.
Okej, vi slutar prata om er tystnad och börjar prata.
Jag pratar om vad ni båda undviker.
Vet ni vad jag aldrig undviker? Tyg!
Vem älskar inte tyg? Tyg är livet.
Och grund åt vår ambitiösa företagssponsor: Freeridge textilier.
De gör tyger att dö för. Okej, tillbaka till podden.
Programmet handlar om avtagande månen,
och att släppa relationsagg som inte längre ger nåt.
Cam, dags för känslomässig ansiktsbehandling.
Vi måste få ut smutsen och rengöra porerna i din själ, så du kan älska igen.
Berätta vad som hände. Vem ärrade dig?
Jag vill inte nämna några namn.
Vi slösar tid. Det hände för så länge sen.
Vi lämnar det förflutna därhän. Det var inget stort.
Det var faktiskt en stor grej.
Äg din sanning.
Det här är vad som hände.
När jag 12, innan jag kom ut som bi, sa en vän som jag var fixerad vid,
att hon aldrig kunde vara med en kille som varit med en kille.
Den bifobiska bitchen.
Var den här vännen nån du var kär i?
Ja.
Demi, du var vän med Cam då. Såg du det här?
Ja. Hon var där.
Var jag där? För jag minns inte.
Det hade jag kommit ihåg, men det gör jag inte.
-Praktiskt. -Nej.
Jag tror inte att nån sa det.
-De sa det. -Nej.
-Låt oss… -Jag tar inte ifrån dig din upplevelse.
Men det hände inte.
Bli inte sur, Demi, men kommentaren slog an nåt hos mig.
Jag tror att jag minns bättre än du.
Jag håller inte med.
Det är ingen gråzon. Det är svartvitt.
Olikt sexualitet.
Det håller jag med om, så därför bestrider jag händelsen.
-Du kanske inte hörde. -Jag tror inte det.
Det kvittar vad du tror. Jag upplevde det och du respekterar inte det.
Ärret är nog inte redo att läkas.
Tack för det obekväma samtalet. Hoppas att det blir en bra podd.
Jag ringer dig, älskling.
Det var allt för idag.
Det är en helt ny Dre
Hoppas du har en bra Dre
Varför göra det imorgon? När du kan göra det idre
Okej!
Det är en helt ny Dre
Det är en helt ny Dre, okej
18.45, minus eller plus några minuter. Vi borde avsluta årets nyheter
och ta duetten av mammas bästa Depeche Mode-låt.
Jag glömde berätta. Duetten är inte längre en duett.
Det blir ett solo. Du brukar sjunga för högt och glömma texten.
Det här kan bli året du hedrar mamma med din tystnad.
Ska jag hedra henne med min frånvaro?
Vill du sitta i bilen?
Nej, jag kommer inte.
Rusty bjöd mig på en fest, så jag ska gå på den.
-Bjöd han dig också? -Han bjöd mig först.
Nu när du inte behöver mig till ceremonin ska jag festa.
-Pappa tillåter aldrig det. -Det gjorde han.
Vi skrev till varandra när du gick igenom bönerna vid 18.13.
Jag ringer pappa.
-Gloria, är allt bra? -Nej.
Sa du till Ines att hon kan gå på fest, istället för kyrkogården ikväll?
-Ja. -Men vi går ihop, som en familj.
Det är tradition.
Mi hijita, jag ringde dig.
Jag är på kyrkogården,
för jag lovade Lucia att gå på ett välgörenhetsevent ikväll.
-Nåt hon jobbat på i månader. -Lucia? Dumpar du mig för Lucia?
Pero, jag visste inte att det var ikväll förrän i morse.
Gå med Ines på fest om du vill, så tar vi kyrkogården imorgon.
Imorgon är inte ett alternativ för mig.
Det kallas De dödas dag, inte dagen efter De dödas dag.
Att inte gå idag förstör inte traditionen.
Jo, för mig.
Har livet lärt mig nåt är det att traditioner ändras. Var öppen för det.
Definitionen av tradition är att den inte ändras. Är du dum? Jag menar, är du det?
Du är besviken, så jag bortser från respektlösheten.
Och är du dum? För du pratar med din pappa.
Jag lär mig förlåta, men glömmer aldrig. Njut av vänsterprasslet, Javi.
Det ville jag säga, men sa inte det. Den repliken ska sägas live.
På tal om publik, jag berättar bara
att jag är arg på Cam för all skit jag fick i Andres podcast.
Vilken skit?
Cam är arg på mig för nåt jag tydligen sa när jag var 12.
-Jag vet inte vad han pratar om. -Vad? Jag kanske minns.
Jag…
Det är fånigt. Jag minns inte vad jag inte minns. Jag var 12.
Vad visste jag ens då? Jag hade aldrig sett porr.
Vi måste veta vad ni vet om min mamma som hemsöker er!
-Va? -Va?
Vi tror att vi såg farmor på kyrkogården.
Morötter och vitlök är naturliga anderenare.
-Var lärde du dig det? -Reddit.
-Var läste du det? -Reddit.
-Jag vet. Var då? -Jag läste det på Reddit.
Som ni ser är det en inbjudan, men inte vilken inbjudan som helst.
Det är 50-årsfest med Dödligt vapen-tema.
När jag undersökte Dödligt vapen, såg jag att det är en film om en polis på gränsen…
Jag känner till filmen.
Mariluna älskade tydligen den. Ihop med Henry som hon arrangerade festen för.
Se meddelandet: från Mariluna till Marisol.
"Marisol, kom. Jag saknar dig."
Vad tror ni det betyder?
Jag tror att min mamma, Marisol, var bjuden och Mariluna saknade henne.
Vem är Mariluna?
Det är frågan!
Marisol. Mariluna. Sol. Måne.
De är nog släkt.
-Mamma hade bara bröder. -Säkert?
Det var inte mycket jag inte visste om mamma. Hon delade med sig.
Vi fick höra mer än önskvärt hos oss.
Så ni vet att hon deltog i Guerra Sucia?
Det är inte allmän kunskap. Hur visste du det?
-Hennes minneshemsida. -Vilken minneshemsida?
Jag visste inte att Jamal gjorde den knäppa hemsidan.
Hade din son en hemlig romans med Marisol?
-Kanske. -Kanske.
-Mamma dejtade inte en tonårspojke. -De var olämpligt nära.
-Bästa vänner. -Okonventionellt.
Inte för Jamal. Ungen har många konstiga hobbyer och konstigare hemligheter.
-Han hittade RollerWorld-pengarna. -Skitsnack. RollerWorld?
-Det finns inga nedgrävda pengar här. -Jo. Min unge hittade dem.
Ursäkta mig, med hjälp av sina vänner och min svärmor.
Vad gjorde de med pengarna?
Enligt Jamal begravde Marisol dem så ungarna skulle hitta dem.
Hon lämnade en karta åt dem, en broderad.
Så här?
Ja, så där, men klar. Med den kommer du bara till apoteket.
-Om Jamal och Marisol hade ihop det… -De hade inte det!
Nåt sånt, med kläder på, så vet Jamal säkert vem Mariluna är.
-Kan vi prata med er son? -Ja.
Men det är…
…irriterande.
Nej, älskling, det är fram, fram, fram, sida, bak, sida, fram.
Det är det jag gör.
Nej, du blandar ihop sidorna och framsidan. Du måste vända.
Tusan, det är förvirrande.
Därför är det irriterande att nå Jamal.
Han jobbar åt Noel Aroma, och telefoner funkar inte i biosfären.
Biodom.
-Ta den innan jag krossar den. -Du gjorde tre åt sidan.
Nej, trippel framsida.
Är du säker? Om du vänder är det baksidan.
Ge den till mig.
-Hallå. -Jamal, vännen?
-Mamma. -Varför låter han som en robot?
För att yeti-röstinställningen betatestas. Vem är du?
Hej, jag heter Demi. Jag har en snabb fråga,
som dina föräldrar försöker besvara.
Känner du en kvinna din exflickvän Marisol kände som heter Mariluna?
Nej.
-Hade Marisol en syster? -Ja.
Kuben ljuger. Min mamma hade ingen syster.
Innan hon dog sa abuelita att hon hade en tvilling.
Därför är de lika. Marisol är Marilunas tvilling.
Jag menar, sol, måne. Det är logiskt. Var det allt?
En fråga till. Jamal, dejtade du min mamma?
Mr Martinez, den frågan är inte värd att besvaras.
Det är ett nej, va?
Hon är en ond tvilling.
Vilken överraskning.
Spöket jag aldrig trodde var ett spöke, är inte ett spöke.
Som jag misstänkte är det en riktig person,
vilket bevisar att spöken inte finns.
Troende 0, Gloria 1.
Varför måste du vara ett as?
För det är en jätteviktig dag för min familj, Demi.
Jag klarar inte den här skiten.
Håna mig inte med att mina saker är skit.
Jag förstår inte varför du tror.
Du behöver inte förstå. Du måste respektera det, som du inte gör.
Inte jag heller, för jag har gjort det mot Cam.
Skit. Jag måste gå.
-Byt om. Mamma hade inte gillat kläderna. -Det spelar ingen roll. Hon är död.
Och hon ser dem inte för jag ska inte till kyrkogården ikväll.
Väljer du en fest före mamma?
-Nej, jag väljer en fest före dig. -Du är så självisk.
Du kan inte ens ägna en kväll åt nån annan än dig.
Nej, du kan inte. Är det inte på dina villkor bryr du dig inte.
Det här är typiskt en lillasyster.
Ja, det är jag. Än en gång vet Gloria allt.
-Jag vet allt, för att jag gör allt. -Du låter mig inte hjälpa till.
Det du gör är motsatsen till hjälp.
Jag gör mitt bästa! Vad mer vill du ha av mig?
Jag vill att du bättrar dig, och bryr dig om den otroliga kvinnan som födde dig.
Berätta för mig hur man städar köket, gör tårta, eller vem jag får gå på fest med.
Men berätta inte hur jag sörjer min mamma!
Jag väntar ute på Rusty.
Nu fattar jag.
Det handlar om Rusty.
Herregud! Det har inget med Rusty att göra!
Men trots att du inte gillar honom kan jag ändå göra det.
Jag ogillar honom inte. Jag gillar honom.
Han är inte otrevlig att vara med. Han är inte helt värdelös.
-Vad knäppt. -Du har rätt. Han är inte värdelös alls.
Nej, det knäppa är att du bara känt Rusty några veckor.
Men lovordar honom mer än du nånsin gjort mig.
-Ines, du går inte. -Jo, det gör jag.
Du är inte min mamma.
Spöket är faktiskt döda damens onda tvillingsyster och inte ett spöke.
-Galet, va? -Demi, varför är du här?
För att berätta nyheterna om spöket/inte spöket.
Bra, det har sagts. Nu är det dags för uppbrott.
Gör du slut med Andre?
Nej, inte Andre. Ikväll är de i uppväxtstäderna i Bachelor.
Det är bra med Andre.
Jag insåg att han har många bra egenskaper.
Han är bland annat ingen lögnare.
Godnatt.
Det är kallt ute.
-Det är över 20 grader. -Det är kallt utan dig.
Jag vill in i värmen. Så jag ber om ursäkt.
För att du vantrivs?
Jag ber också om ursäkt för att jag inte respekterar det vi är oense om.
Jag är ledsen att det hände dig och att du tror jag sa det.
-Jag tror inte. Jag vet att du gjorde det. -Det skulle jag aldrig säga.
Jag tycker inte ens det.
Du är inte mindre attraktiv för att du också är med killar.
Jag var 12.
Vad fan visste jag om sexualitet?
Jag är ledsen att nåt dumt jag inte minns att jag sa, sårade dig.
Men det inte var dumt.
Det var förödande.
Nu handlar din ursäkt inte ens om mig. Det handlar om dig.
Du gillar inte hur du vantrivs, men tänk dig att vara mig.
Du krossade mig den dagen.
Jag har aldrig lyckats återhämta mig, för det du sa,
och inte äger, fick mig att ifrågasätta allt.
Mitt självförtroende, min självkänsla, min bästa vän.
Varför det?
För att du skulle vara trygg.
Och accepterande. Det var du inte.
Du fick mig att känna mig äcklig.
Fattar du inte?
Kan inte du acceptera mig, hur ska då resten av världen göra det?
Dra åt helvete, Demi.
-Har ni sett Ines? -Nä.
-Läget? -Hej, läget?
Vill du åka hem?
Ja.
Och nej.
Jag skäms att jag missar mammas gravceremoni, men…
Jag är så arg på Gloria.
Hon tror att dagen bara är viktig för henne. Den är jätteviktig för mig med.
-Sa du det till henne? -Det är ingen idé.
Hon lyssnar inte, och fattar inte.
Jag lyssnar.
Det är inte att jag inte vill tänka på mamma.
Jag tänker på henne varje dag.
Den här dagen handlar om att minnas henne, och jag…
Jag gör inte det.
Det förtär mig att försöka lista ut vad hon skulle gilla idag.
Hennes favoritblomma och restaurang.
Sen påminns jag om att jag inte vet.
Min egen mamma.
Jag minns inte henne.
Jag avskyr hur elak jag var mot Gloria.
Det är jag alltid.
Hon har rätt.
Jag är inte hjälpsam.
Jag glömde lägga socker i tres leches-kakan.
Gloria vill bara att jag blir bättre.
Och jag vill det.
Jag vet bara inte hur.
Du.
Det viktiga är att du fortsätter försöka.
Där skulle Ines göra body rolls och sen lämna över till mig.
Men det är lugnt.
Vi gick ifrån schemat, men jag trivs med livet, och hur allt går.
Jag kan inte ljuga, mamma. Allt är skit.
Pappa dejtar en ny kvinna och har inte tid för det han brukade ha.
Det kan ha med cancern att göra.
Och cancer! Det är skitläskigt.
Jag låtsas vara modig, men är livrädd.
Tänk om vi förlorar pappa? Jag överlevde knappt att förlora dig.
Jag kan inte ta allt ansvar.
Särskilt nu när Ines har hittat sitt kall som min plåga.
Jag är trött.
Och jag är trött på att vara trött.
Jag vill bara vara barn igen.
Ett barn för en gångs skull.
Jag behöver dig, mamma, och du är inte här.
Jag är här.
Mamma?
Glo, jag är ledsen att jag inte kan hålla om dig och påminna dig om
att du är min modiga, starka flicka.
Jag känner mig inte så modig eller stark just nu.
Men det är du, min älskade.
Nej, jag håller knappt ihop det,
och jag känner så mycket ilska
mot pappa och Ines, och dig, för att du dog.
Det är okej.
De känslorna är vanliga. Var inte så hård mot dig själv.
Jag misslyckas med Ines.
Hon är så respektlös och otacksam.
Är inte du också det?
Va?
Du måste sluta vara hennes mamma och börja vara hennes syster.
Hitta sätt att gilla henne lika mycket som du älskar henne.
Försök vara hennes vän.
Hon kanske blir din.
Hur då?
-Jag klarar det inte utan dig. -Jag är alltid med dig, vännen.
Du måste bara tro.
Det gör jag inte.
Så varför är jag här?
Gloria.
Mår du bra?
Varför är du här?
När jag lämnade din syster var du inte hemma. Jag ville se om du mådde bra.
Det blir bra.
Ord som stinger
Bryt tystnaden
Kom och bryt dig in
I min lilla värld
Smärtsamt för mig
Genomborra mig
Förstår du inte?
Min lilla flicka
Allt jag nånsin velat
Allt som jag behövt
Är här, i mina armar…
En syster blir den andras fall.
Nån kommer att dö.
Undertexter: Anna Gäredal