Estàs bé?
I tornem.
Merda, l'Andre està en directe amb És Un Nou Dre. L'escoltem?
Vinga.
Hola, Dre-niacs. Benvinguts a una edició especial d'És Un Nou Dre
amb el vostre presentador, Dre.
Com tots sabeu,
al pòdcast parlem d'amor propi i de cuidar-nos,
però amb traumes profunds
cap ajuda és suficient.
He descobert que el meu nòvio i la meva millor amiga
estaven enrotllats en secret.
- Merda. - Merda.
S'estaven morrejant, i no era un boca a boca.
Pausa perquè al·lucineu.
Un traïdor és pitjor que un assassí.
Que un assassí de gossos.
Perquè almenys la víctima deixa de patir.
Creus que coneixes el teu amic i parella
fins que t'apunyalen el cor amb el penis.
No hi ha remei per a això.
Perdó, m'he passat?
Estic tan destruït que ja no ho sé.
Però, de debò,
qui li faria mal a algú que t'estima?
I ara què?
Normalment, diria "Sigues adult i no facis cap bestiesa",
però a vegades no pots perdonar-ho,
perquè fa massa mal.
Quan sents aquest dolor profund,
necessites escaldar els cabrons.
Que us follin, Cam i Demi!
FREERIDGE
No ens queda paper de vàter i hauries de fer la bugada,
sobretot aquesta samarreta
que és possible que s'hagi fet servir de paper.
Això és un Hermès?
Vores fetes a mà? L'estampat és perfecte.
Amb la marca? És autèntic? D'on l'has tret?
T'has prostituït? És broma.
Però, de debò, no hauries de robar.
O sigui que és rica. On creus que viu algú que té això?
Té un rotllo com de costa.
Fa olor de Kardashian de Calabasas.
No! Noto olor
de testicles caiguts i pista de tenis, Beverly Hills.
És Chanel Nº5?
No.
Chanel Nº10, és el doble de rica.
Oh, diners.
Bel Air, Holmby Hills?
Digues-li al Rusty que apunti paper de vàter a la llista.
Espera, què opines de la venjança?
A favor 100%, o parlem de la teva samarreta?
No.
Doncs sí, a favor totalment.
Aquí no. Perdona, però em sembla una falta de respecte a l'Andre.
No deixis que t'afecti el que va dir.
Soc l'altra i ara tothom ho sap.
Tu ets l'única.
Per això no volia tallar amb ell,
sabia que reaccionaria així.
El que li vam fer va ser traumàtic.
I si no pot confiar mai més en ningú?
El van traumatitzar els texans amples.
Es recuperarà.
Va dir que estava destruït.
Cap dels dos li volia fer mal a l'Andre, però ja està fet.
No podem canviar-ho o controlar com se sent.
Només podem tirar endavant i centrar-nos en nosaltres.
Demi, és la nostra oportunitat d'estar junts.
Trenca-llars!
Quina llar?
Venjança!
Gloria, què coi? Per què em dones a la cara?
Perdona, et volia donar als ous!
Com? Estic assegut.
- És igual! - Estàs bé?
No! Com t'atreveixes a rebutjar a la meva germana?
Per què t'enfades? Volies que m'agradés la teva germana?
Per què no? T'agrada tothom, viciós!
Gloria, para. Sembles una boja.
Veuràs què és estar boja.
B-O-J-A!
Va, Gloria, no em donaràs un cop de puny…
T'han tirat menjar, no?
- La Gloria s'està barallant! - La Gloria?
Què? Si la Ines és aquí.
Ei, para, para! Para!
Gloria,
no sé què dir.
Bé, en podem parlar demà
després que intenti superar el rècord de barra.
No.
El puc ajudar?
Vinc per la meva filla, Gloria.
Oh, esperava la seva parella.
- Parella? - Ho sento.
Vull dir, el seu marit, en Javier?
Soc en Javier.
Deu ser un embolic a casa.
Com ja sap, és l'últim avís per la Gloria.
I el primer?
Primer, la festa. Ara, això. No sé què et passa.
Tonio!
Javier?
Oh, no.
- El dentista no és aquí. - No sé qui m'emprenya més.
La meva filla irritable o el meu germà imbècil.
Per què m'imites?
No era una imitació, era un personatge original.
I no sabia que ho esbrinaries.
Per què coi et baralles?
Em tocarà pagar un ajut ara.
No em miris a mi. No tenies el telèfon redirigit?
- Per a què et pago? - Li pagues?
Amb retard sempre. Estava redirigit, però m'heu escrit alhora
i ha fallat perquè tenim el pla simple.
Ets al pla familiar?
I com havia de saber que el teu pare
seria a casa al migdia?
Ja, per què eres a casa?
Mai hi ets al migdia.
- Què passa? - L'han expulsat.
Expulsada?
Per barallar-te per mi? No t'ho he demanat.
Ja ho entenc, què has fet Ines? Has fet que expulsin la teva germana.
No he fet res!
No és culpa seva.
Gloria, deixa de protegir-la.
M'has decebut molt.
I a mi.
Perdó, estic mode Javier.
Tu tira cap al cotxe!
On eres quan havies d'aturar la teva germana?
És culpa meva?
Deixa de ser egoista. Us heu de cuidar mútuament.
Tira cap a classe! Vinga.
Ho sento.
Ens va emborratxar i tancar junts en una habitació.
Amb les mans lligades literalment.
I, sincerament, el nostre amor va ser el primer.
L'intrús és l'Andre, a setè ni el coneixíem.
No és culpa nostra.
I ningú s'hauria de centrar en això
havent-hi l'escalfament global i ossos polars ofegant-se.
En això s'hauria de centrar la gent, en els ossos, oi?
M'estaves parlant a mi?
No.
Veig, veig. Veig una gran espiral. Et sents culpable?
Podem parlar?
Són les dues. Podeu venir tots dos al pòdcast
i ho debatem tot en públic.
Puta.
Què tal en privat quan acabis?
Què tal si no?
Pots dir-ho davant els Dre-niacs.
Jo ja estic bé, però ells volen sang.
Vull arreglar les coses,
però no vull avivar l'energia negativa dels teus fans.
Potser ens podem donar espai
i reconnectar amb el cap fred?
Buu!
Puta!
Aquesta nit quan torni hem de parlar,
fins aleshores, a les vostres habitacions!
És culpa teva.
Jo sé controlar la ràbia.
I jo no m'organitzo com el cul.
Contestar-me així et costarà 20 $
a més dels 50 per anar avui a l'escola.
I la paperera plena, com no?
PACIENT: SALAZAR JAVIER
Sí?
Demi, el pare m'enganya sobre la seva malaltia.
Què? Per què?
A la festa vaig trobar un testament
i ara un pamflet sobre quimioteràpia.
La visió de la Cinnamon deu ser pel càncer del pare.
Espera, de quina visió parles?
No volia dir-ho per si es compleix.
Et feia por manifestar-ho.
Vaig apuntar-ho al BuJo.
Ho vas escriure?
Oh, he de sortir al passadís.
Déu meu, Gloria. És molt pitjor.
És bàsic de manifestació, no apuntar res dolent.
Segella el destí. Quan va tenir la visió?
Quan vaig entrar a pixar.
Em va aturar, m'ho va dir i ho vaig apuntar.
Li has ensenyat el BuJo amb la visió a algú?
- No. - No ho facis.
Potser està relacionat amb la maledicció de la caixa.
Hem de trobar la Mariluna.
No podem esperar que aparegui.
L'hem d'anar a buscar.
- Com? - No ho sé.
Demi, fes-me un favor.
Vigila la Ines per mi a l'escola.
- Ho faré. - Gràcies.
- Per què no ets a classe? - I tu?
Soc jo la que pregunta.
Per a què estudiar si estic destinada a ser stripper?
No diguis això.
No tens prou pit, ni gaire ritme.
Fan balls molt difícils.
Genial. Això també m'anirà malament.
Què passa?
I el teu narcisisme insuportable de sempre?
He arribat al màxim d'estupidesa.
No sempre ets estúpida.
D'acord, quasi sempre, però almenys n'ets conscient.
Ah, ja em sento millor.
No et sentis culpable de l'expulsió de la Gloria.
No has fet res malament. No com jo.
No has trencat una relació.
Merda.
Soc una pispa-homes.
Ho he d'admetre. He d'anar al pòdcast.
És una trampa.
No és una trampa.
- Una emboscada. - Emboscada no compta com trampa?
Sí, per això no ho facis. L'Andre ens vol fer una emboscada.
Crec que vol fer les paus. És Libra.
No ho facis.
Tinc un bon pressentiment.
La teva insistència en robar homes amb parella
ve de problemes amb el teu pare?
Per què, pare?
Per què amagues tot això?
Què fas?
- Res. Què fas tu? - Res.
Pare, seu.
Oh, sembla important.
- No, ves a l'habitació. - No, em quedo.
Tonio, et necessito en aquesta conversa.
Ell es pot quedar i jo he de marxar?
Ines, fes cas a la teva germana.
No vull.
Si us plau.
Pare, seu.
Per què em fas seure a mi si t'han expulsat a tu?
Perquè menteixes sobre el càncer.
Aquestes són 20 coses que has de millorar com a persona, Demi.
No és constructiu, una és la meva personalitat.
No pateixis. Ara entrarem en detall.
Tens aigua?
Faig cara de tenir aigua?
No ho sé. Qui ets tu?
Benji, de tecnologia. Té talent per a copresentador.
Següent punt.
Vas destruir un futur feliç
amb quatre o cinc fills i gos inclosos.
Mira, ho sento molt. Sincerament, ja n'hi ha prou.
Hi ha algun líquid a l'habitació?
- La suor indica culpabilitat. - Clar que em sento culpable, Andre.
Sé que va estar malament i ho sento.
De debò, ho sento moltíssim, però no vaig destruir la vostra relació.
- Hauríeu trencat igual. - No ho crec.
De jubilats volíem anar a un llac.
Primer, en Cam no et va escoltar perquè odia els llacs.
- Diu que són rius cansats. - No, m'ho hauria dit.
Potser t'ho va dir i no el vas escoltar.
Igual que no has notat cap senyal
que fa mesos que vol tallar amb tu.
Menteixes.
No, no menteixo.
Recordes la caixa de fusta?
Volia fer-te un regal horrible
perquè tallessis amb ell.
Tenia unes altres inicials, però només veus el que vols.
No estàs mentint.
Fins aquí el programa.
Suposo que no ets el motiu pel qual vam tallar.
- Ho sento. - No, ho havia de saber.
Gràcies per dir-m'ho.
- Demi? - Sí?
Ets una puta roba-homes, però no ets dolenta.
Si no estàs tan malalt,
per què et gastes 5.000 $ en una assegurança de vida?
Vull que estigueu bé quan jo no hi sigui.
Ho veus? Tinc raó.
Espera…
Tinc raó? Quanta raó?
Raó d'estadi 3.
Això és sobre deu?
Quatre.
Això què vol dir?
Que tenim poc temps per definir un pla d'acció.
No.
No queden tractaments que cobreixi l'assegurança
i que pugui pagar.
Sento haver-vos mentit.
No podia dir-vos la veritat.
No. Hi ha d'haver alguna cosa que puguem fer.
T'estimo, filla.
Algunes batalles no es poden guanyar.
Ei.
Estàs bé? Com et sents?
Ara que sé que el càncer ha empitjorat i no podem fer res?
Sempre es pot fer alguna cosa. Ho solucionarem. T'ho prometo.
Gloria, t'he de dir una cosa.
- No sé com dir-t'ho… - Jo t'he de dir una cosa primer.
Descobrir que el pare ens estava amagant això per protegir-nos
m'ha fet adonar que jo faig el mateix.
T'intento protegir.
No intento mentir-te o amagar-te res,
ni barallar-me en el teu lloc com avui.
Hi ha coses que no saps
i ho sento, però només et puc dir això.
M'estàs dient que no em pots dir una cosa.
És pel teu propi bé.
No hauria de decidir-ho jo això?
Per què em tracteu com a un nen petit?
Si us plau, confia en mi.
Tinc una altra opció?
No cal que responguis.
Ja sé que no.
Espera.
- Què m'anaves a dir? - És igual.
M'és igual.
Ei, tens un moment?
Necessito parlar amb algú que m'escolti.
Clar. Estàs bé?
No, però no vull parlar d'això.
Vull parlar de la Gloria
i com em tracta com si fos un nadó acabat de néixer.
No em deixa parlar. M'envia a l'habitació.
Ni tan sols em diu una cosa
per protegir-me.
Mentida.
- La Gloria m'odia. - Estàs de broma?
La Gloria n'està molt de tu.
Aquest matí m'ha pegat per tu.
No ho ha fet per mi.
Ho ha fet per ella.
Què? Què vols dir?
Rusty, ja m'entens.
Vas dir que no li agrado, que creu que soc patètic.
Et vaig mentir.
Per què m'ha pegat?
A ella també li vaig mentir.
Soc la persona horrible que tothom diu que soc.
No diguis això. No pensis això.
Ets humana i ho fas el millor que pots, com tothom.
És el que deia el minotaure, no?
Sí, però és un bon mantra de vida.
Et truco després? He de marxar.
Has rebut el meu missatge?
No ho pots deixar, ara no.
Ho he de fer. Ho sento. S'està complicant.
Et necessito i les noies també et necessiten.
Has de millorar postura.
El tir estil iaia és més precís. Informa't una mica.
Has vingut a donar-me consells?
Perquè t'he vist jugar i no en saps.
He escoltat el pòdcast d'avui.
Tant de bo no hagués passat d'aquesta manera.
Ho sento.
Posar-me les banyes o fingir que et preocupaves per mi?
No ho fingia.
Si volies tallar, per què no ho feies?
Perquè ho faig tot malament.
Les paraules, els sentiments, combinar colors.
Vols saber la veritat?
- Si és possible. - Andre…
No sé agradar-me com t'agrado a tu.
Prou narcisisme.
No, no és això.
Em costa molt.
Tu ets tan autènticament tu,
sempre, perquè tothom ho vegi.
És genial, però també m'intimida
perquè jo no sé com ser jo mateix.
Què intentes dir-me?
Encara m'estic entenent i fa por.
I a tu sembla que t'és igual
perquè ja t'entens totalment.
Volia tallar amb tu? Sí. I em preocupava per tu?
Sí.
Les dues coses són certes. Poden ser-ho al mateix temps.
Estic d'acord.
Ho entenc.
T'entenc.
Des que ho vam deixar he estat pensant
i m'he adonat que sempre em preguntava si t'agradava,
però mai em preguntava si m'agradaves.
I no m'agrades.
L'he clavat.
Sense tocar el cèrcol.
Li diré al Rusty que no has acabat.
Hola.
La Ines està cagant.
Trigarà entre quatre i sis minuts.
T'importa si…
No has rigut, així que t'ho he de dir.
Era broma, la Ines no està cagant.
M'alegro que hagis sortit.
- T'he de dir una cosa. - Espera. Jo primer.
Sento la pallissa.
No va ser una pallissa.
Ho va ser.
Però alhora no ho sento.
Em vas fer un petó que no tocava.
- O jo no hauria d'haver… - Per què?
Perquè tu i jo, no té sentit.
Ho penses de debò?
Què penses tu?
- Crec que podríem… - Estic d'acord!
Va ser un error. No fem l'un per a l'altre.
En resum, ho sento, però no ho sento.
Què volies dir?
Sento que no ho sentis.
Jo pensava que podríem estar bé junts.
Estàs llest?
- Què t'he dit de sortir de casa? - M'he disculpat al Rusty.
M'és igual.
Fins que no tornis a l'escola, no pots sortir de casa.
Surt un altre cop i l'expulsió serà el menor dels problemes
perquè aniràs a viure amb l'àvia.
L'àvia viu a Mèxic.
Sí i és una catòlica fidel,
així que és íntima amb les monges de l'escola
a la que aniries i ja podries resar si surts de casa
perquè les monges peguen.
Que tinguis un bon dia.
Ei, Rusty, t'he explicat com vaig conèixer la meva dona?
Tens una dona?
En realitat, dues.
Una dona humana i una cavall,
ara parlo de la humana.
Feia classe a la universitat i la vaig veure entre la gent.
Li vaig demanar que sortís amb mi.
Rusty i el minotaure, l'home minotaure
Ell és el meu millor amic
És el meu…
No…
Les meves patates.
Merda.
Ho sento, pare.
Subtítols: Silvia Hornos