‫את בסדר?‬
‫ממשיכים.‬
‫שיט! אנדרה בלייב‬ ‫עם "שחר של דרה חדש". שנקשיב?‬
‫בסדר.‬
‫שלום, דרניאקים, וברוכים הבאים‬ ‫למהדורה מיוחדת של "שחר של דרה חדש"‬
‫עם המנחה שלכם, אני, דרה.‬
‫כמו שכולכם יודעים,‬
‫הפודקאסט הזה בדרך כלל עוסק‬ ‫באהבה עצמית ובטיפוח עצמי,‬
‫אבל יש טראומות‬ ‫שכל העזרה העצמית שבעולם לא יכולה לתקן.‬
‫לא מזמן גיליתי‬ ‫שהחבר שלי והחברה הכי טובה שלי‬
‫ניהלו רומן מאחורי הגב שלי.‬
‫שיט!‬ ‫-שיט!‬
‫תפסתי אותם מצמידים שפתיים,‬ ‫ולא בשביל הנשמה מפה לפה.‬
‫הפסקה לאנקות תדהמה.‬
‫בוגדים גרועים יותר מרוצחים.‬ ‫אפילו יותר מרוצחי כלבים.‬
‫כי הקורבנות שלהם לפחות נגאלו מייסוריהם.‬
‫נדמה לך שאתה יודע מי החברים שלך,‬ ‫ואז הם כורתים את הזין הרגשי שלך‬
‫ונועצים לך אותו בלב.‬
‫ואין דרך חזרה מזין בלב.‬
‫סליחה, זה היה מוגזם?‬
‫אני כבר לא יודע, כי אני שבור.‬
‫אבל ברצינות,‬
‫איזה מין אדם פוגע באנשים שאוהבים אותו?‬
‫אז מה עושים?‬
‫לרוב הייתי אומר לכם להבליג,‬ ‫להפנות את הלחי השנייה.‬
‫אבל יש מקרים נדירים שבהם אי אפשר לסלוח,‬
‫והכאב עמוק מדי.‬
‫במקרים הכואבים האלה,‬
‫צריך לבייש את המניאקים בפומבי.‬
‫תזדיינו, קם ודמי!‬
‫- פרירידג' -‬
‫נגמר לנו נייר הטואלט, וכדאי שתכבסי בגדים,‬
‫בייחוד את אחת החולצות שלך,‬
‫שאולי ואולי לא שימשה כנייר טואלט.‬
‫זה צעיף של הרמס?‬
‫גימורים בעבודת יד? ההדפס מושלם.‬
‫תעודת מקוריות? רגע, זה אמיתי!‬ ‫איך השגת את זה?‬
‫מכרת את עצמך? סתם, סתם!‬
‫אבל ברצינות, אסור לך לגנוב.‬
‫אז היא עשירה. איפה מתאים לאישה כזאת לגור?‬
‫אני קולט אנרגיית חוף.‬
‫או…‬
‫אני מריח שמץ של קרדשיאנס וקלבסאס.‬
‫לא! אני מריח…‬
‫אשכים מידלדלים, מגרשי טניס, בברלי הילס.‬
‫זה שאנל מספר חמש?‬
‫לא.‬
‫שאנל מספר עשר, אז היא עשירה כפליים.‬
‫כסף.‬
‫בל אייר, הולמבי הילס?‬
‫אל תשכחי להגיד לראסטי‬ ‫להוסיף נייר טואלט לרשימת הקניות.‬
‫חכה. מה ההשקפה שלך על נקמה?‬
‫אני בעד, אלא אם כן מדובר בחולצה שלך.‬
‫לא.‬
‫אז כן, אני לגמרי בעד.‬
‫לא פה. סליחה. אני מרגישה‬ ‫שהפגנת חיבה בפומבי תיתפס כזלזול באנדרה.‬
‫אל תתייחסי למה שהוא אמר בתוכנית.‬ ‫-אני האישה האחרת, ועכשיו כל בית הספר יודע.‬
‫את האישה היחידה.‬
‫בגלל זה לא רציתי להיפרד ממנו,‬ ‫כי ידעתי שהוא יגיב ככה.‬
‫הוא בטראומה בגלל מה שעשינו לו.‬
‫ואם הוא לעולם לא יוכל לפתוח שוב את הלב?‬
‫הוא היה בטראומה כשסקיני ג'ינס יצא מהאופנה.‬ ‫הוא יהיה בסדר.‬
‫הוא אמר שהוא שבור.‬
‫תקשיבי, לא רצינו לפגוע באנדרה,‬ ‫אבל מה שקרה קרה.‬
‫אנחנו לא יכולים לשנות את זה‬ ‫או לשלוט בתגובה שלו.‬
‫אנחנו צריכים לנסות לשכוח מזה‬ ‫ולהתרכז בקשר שלנו.‬
‫דמי, סוף סוף יש לנו הזדמנות להיות יחד.‬
‫הורסת משפחות!‬
‫איזו משפחה?‬
‫נקמה!‬
‫גלוריה, מה נסגר? למה זרקת לי כדור בפרצוף?‬
‫סליחה. כיוונתי לביצים שלך!‬
‫איך? אני יושב.‬
‫זה לא משנה!‬ ‫-בסדר?‬
‫לא בסדר! איך העזת לנפנף את אחותי?‬
‫רגע, למה את כועסת?‬ ‫את רוצה שאהיה בקטע של אחותך?‬
‫למה לא? אתה בקטע של כולן! זונה!‬
‫גלוריה, עצרי! זה משוגע!‬
‫אני אראה לך מה זה משוגע!‬
‫מ-ש-ו-ג-ע!‬
‫גלוריה, בחייך. לא באמת תרביצי לי…‬
‫שמעתי שחטפת ארוחת צהריים בפרצוף!‬
‫היי! גלוריה הולכת מכות!‬ ‫-גלוריה הולכת מכות?‬
‫מה? אבל אינס פה.‬
‫היי! תפסיקי!‬
‫גלוריה, אני לא יודע מה להגיד.‬
‫יופי. אז נדחה את השיחה הזאת למחר,‬
‫אחרי הניסיון החוזר שלי‬ ‫לשבור את שיא עליות המתח.‬
‫לא.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫אני כאן בגלל הבת שלי, גלוריה.‬
‫ציפיתי לבן הזוג שלך.‬
‫בן הזוג שלי?‬ ‫-סליחה.‬
‫כלומר, בעלך? חוויאר?‬
‫אני חוויאר.‬
‫זה בטח יוצר בלבול בבית.‬
‫בכל מקרה, כידוע לך,‬
‫זו הפסילה האחרונה של גלוריה.‬ ‫-מתי הייתה הפסילה הראשונה?‬
‫קודם המסיבה, עכשיו זה? מה עובר עלייך, גלו?‬
‫טוניו!‬
‫חוויאר?‬
‫אוי, לא!‬
‫זו לא מרפאת השיניים שלי.‬
‫אני לא יודע על מי אני כועס יותר,‬ ‫על בתי חמומת המוח או על אחי הטיפש.‬
‫למה התחזית לי?‬
‫לא הייתי קורא לזה התחזות,‬ ‫אלא פרשנות מקורית.‬
‫חוץ מזה, לא ידעתי שתגלה.‬
‫לא יכולת להתאפק? עכשיו אצטרך‬ ‫לשלם פיצויים על תאונת עבודה.‬
‫אל תתקוף אותי.‬ ‫למה השיחה לא נותבה לטלפון שלך?‬
‫למה אני משלמת לך?‬ ‫-את משלמת לו?‬
‫לא בזמן.‬
‫והשיחה נותבה,‬
‫אבל סימסת לי במקביל, אז החיבור נקטע,‬
‫כי אבא שלך מתקמצן על שדרוג.‬ ‫-אתה בחבילה המשפחתית שלנו?‬
‫ואיך הייתי אמור לדעת‬ ‫שאבא שלך יהיה בבית באמצע היום?‬
‫כן, אבא, למה היית בבית?‬
‫אתה אף פעם לא בבית באמצע היום.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אחותך סולקה מהלימודים.‬
‫סילקו אותך מהלימודים?‬
‫כי נלחמת בשמי? לא ביקשתי שתעשי את זה!‬
‫עכשיו זה הגיוני. אינס, מה עשית?‬
‫למה סילקו את אחותך מהלימודים בגללך?‬ ‫-לא עשיתי כלום!‬
‫זו לא אשמתה של אינס!‬
‫גלוריה, תפסיקי להגן על אחותך.‬
‫אני מאוכזב ממך!‬
‫גם אני!‬
‫סליחה, אני עדיין במצב חוויאר.‬ ‫-לך למכונית שלי!‬
‫איפה היית כשאחותך הייתה צריכה שתרסני אותה?‬
‫למה זו אשמתי?‬
‫אינס, תפסיקי להיות אנוכית.‬ ‫אתן אמורות לשמור זו על זו.‬
‫עכשיו לכי לכיתה! בואי.‬
‫סליחה.‬
‫כאילו, הוא גרם לנו להשתכר‬ ‫ונעל אותנו יחד בחדר.‬
‫ידינו היו קשורות, פשוטו כמשמעו!‬
‫ובכנות מלאה, האהבה שלנו התחילה קודם.‬
‫אנדרה הוא זה שנדחף.‬ ‫בקושי הכרנו אותו בכיתה ז'.‬
‫אז זו לא אשמתנו.‬
‫זה לא משהו שצריך להעסיק או להכעיס אף אחד,‬
‫בטח לא לאור ההתחממות הגלובלית‬ ‫והמצוקה של דובי הקוטב.‬
‫זה מה שצריך להכעיס אנשים.‬ ‫דובי הקוטב, נכון?‬
‫דיברת אליי?‬
‫לא.‬
‫תראו-תראו. מישהי פה‬ ‫על סף התמוטטות עצבים. מרגישה אשמה?‬
‫אנדרה, אפשר לדבר?‬
‫שתיים בצהריים.‬ ‫אשמח לארח אותך ואת קם בפודקאסט‬
‫כדי ליישר את ההדורים בפומבי.‬
‫זונה.‬
‫אולי בפרטיות, אחרי השידור?‬
‫אולי לא?‬
‫תגידי מה שיש לך להגיד מול הדרניאקים.‬
‫אני כבר התגברתי על זה, אבל הם צמאים לדם.‬
‫אני רוצה לתקן את המצב,‬
‫אבל אני לא רוצה ללבות‬ ‫את האנרגיה השלילית של העוקבים שלך.‬
‫אז אולי עדיף שנתרחק לזמן מה‬
‫וניפגש שוב כשהרוחות יירגעו?‬
‫בוז!‬
‫כלבה!‬
‫אנחנו ננהל שיחה ארוכה כשאחזור הערב,‬
‫אבל עד אז, לכי לחדר שלך!‬
‫גם אתה!‬
‫זאת אשמתך!‬
‫את צריכה שליטה בכעסים.‬
‫ואתה צריך שליטה בלוזרים!‬
‫הקאמבק הגרוע הזה יעלה לך 20,‬ ‫ועוד 50 על הביקור בביה"ס.‬
‫ברור שהפח מלא.‬
‫- שם המטופל: סלזר חוויאר -‬
‫הלו?‬ ‫-דמי, אני חושבת שאבא שלי משקר לי‬
‫על חומרת המחלה שלו.‬
‫מה? למה?‬
‫במסיבה מצאתי צוואה בכתב יד,‬
‫ועכשיו מצאתי צמיד של בית חולים‬ ‫ועלון מידע על כימותרפיה.‬
‫לדעתי הנבואה של קינמון‬ ‫קשורה לסרטן של אבא שלי.‬
‫לאט יותר. על איזו נבואה את מדברת?‬
‫חששתי שאם אומר אותה בקול רם, היא תתגשם.‬
‫אני מבינה. את מפחדת לזמן אותה.‬
‫אז רק כתבתי אותה ביומן.‬
‫כתבת אותה?‬
‫אני אלך לדבר במסדרון.‬
‫אלוהים אדירים, גלוריה. זה הרבה יותר גרוע.‬
‫זה ידע זימון בסיסי. לא כותבים דברים רעים.‬ ‫זה חותם את הגורל.‬
‫ומתי קינמון נתנה לך נבואה?‬
‫כשנכנסתי להשתמש בשירותים.‬
‫היא עצרה אותי‬ ‫ואמרה את מה שלא אמרתי, אבל כתבתי.‬
‫הראית למישהו את היומן שלך‬ ‫ואת הנבואה שכתובה בו?‬
‫לא.‬ ‫-אז אל תראי.‬
‫דמי, אולי כל זה קשור לקללה בקופסה.‬
‫צריך למצוא את מרילונה.‬ ‫אי אפשר לחכות שהיא תופיע שוב בבית.‬
‫אנחנו צריכים למצוא אותה.‬
‫איך?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫דמי, תעשי לי טובה.‬
‫תשגיחי על אינס בבית הספר בשבילי.‬
‫את יכולה לסמוך עליי.‬ ‫-תודה.‬
‫למה את לא בשיעור?‬ ‫-למה את לא?‬
‫אני אשאל את השאלות.‬
‫מה הטעם בהשכלה אם נועדתי להיות חשפנית?‬
‫בחייך.‬
‫אין לך חזה גדול מספיק,‬ ‫ובכנות, גם אין לך קצב.‬
‫הריקודים בבמה המרכזית מסובכים מאוד.‬
‫נהדר. כנראה נועדתי להיות גרועה גם בזה.‬
‫מה קורה?‬
‫לאן נעלם הנרקיסיזם המעצבן שלך?‬
‫ניצלתי את כל מכסת המניאקיות שלי.‬
‫את לא מניאקית כל הזמן.‬
‫בסדר, רוב הזמן,‬ ‫אבל את מקבלת נקודות על מודעות עצמית.‬
‫אני כבר מרגישה טוב יותר.‬
‫אל תרגישי אשמה‬ ‫כי סילקו את גלוריה מהלימודים.‬
‫לא עשית שום דבר רע.‬
‫לא עשית מה שאני עשיתי.‬
‫לא הרסת מערכת יחסים.‬
‫שיט.‬
‫אני באמת הורסת משפחות.‬
‫אני חייבת לקחת אחריות.‬ ‫אני צריכה להתארח בפודקאסט.‬
‫זאת מלכודת.‬
‫זאת לא מלכודת.‬
‫צודקת, זה מארב.‬ ‫-מארב ומלכודת זה לא אותו דבר?‬
‫כן, ולכן אסור לך לעשות את זה.‬ ‫אנדרה טומן לנו מלכודת ומארב!‬
‫לדעתי אנדרה רוצה להתפייס. הוא מזל מאזניים.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫יש לי תחושה טובה מאוד לגבי זה.‬
‫אז את חושבת שהצורך שלך‬ ‫לגנוב בני זוג של אנשים אחרים‬
‫נובע מתסביך האב שלך?‬
‫אבא, למה?‬
‫למה אתה מסתיר את כל זה?‬
‫היי. מה את עושה?‬
‫כלום. מה את עושה?‬ ‫-כלום.‬
‫אבא, שב.‬
‫נשמע חשוב.‬
‫לא. לכי לחדר שלך.‬ ‫-לא, אני נשארת כאן.‬
‫טוניו, גם אתה צריך להשתתף בשיחה הזאת.‬
‫למה הוא נשאר, ואני צריכה ללכת?‬
‫אינס, תעשי מה שאחותך אומרת.‬
‫אני לא רוצה.‬
‫מתוקה, לכי בבקשה.‬
‫אבא, שב.‬
‫איך זה שאותך סילקו מהלימודים,‬ ‫אבל אני צריך לשבת לשיחה?‬
‫כי אתה משקר בנוגע לסרטן שלך.‬
‫אלה 20 הדברים המובילים‬ ‫שאת, דמי, צריכה לעבוד עליהם.‬
‫זו לא ביקורת בונה.‬ ‫אחד הדברים היה האישיות שלי.‬
‫אל תדאגי, בהמשך נרד לפרטים.‬
‫יש מים?‬
‫אני נראה כמו מלצר?‬
‫אני באמת לא יודעת. מי אתה?‬
‫זה בנג'י, הטכנאי החדש ומנחה שותף בפוטנציה.‬
‫הנושא הבא:‬
‫איך השמדת עתיד מאושר‬ ‫שכלל ארבעה-חמישה ילדים ו/או פאגים.‬
‫טוב, אני ממש מצטערת. אבל בכנות, מספיק.‬
‫באמת, יש נוזל בחדר?‬
‫בית שחי מיוזע חושף לב אשם.‬ ‫-ברור שאני מרגישה אשמה, אנדרה.‬
‫אני יודעת שטעיתי, ואני מצטערת.‬
‫אני מצטערת מכל הלב,‬ ‫אבל לא הרסתי את הקשר שלכם.‬
‫הייתם נפרדים בסופו של דבר.‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫דיברנו על יציאה לגמלאות באגם ארוהד.‬
‫טוב, קודם כול, קם כנראה לא הקשיב,‬ ‫כי הוא שונא אגמים.‬
‫לדעתו הם נהרות שוויתרו.‬
‫לא. הוא היה אומר לי את זה.‬
‫אולי הוא אמר לך, ולא הקשבת.‬
‫בדיוק כמו שלא שמעת או ראית את הסימנים‬
‫שהוא ניסה להיפרד ממך כבר חודשים.‬
‫עכשיו אני יודע שאת משקרת.‬ ‫-אני לא משקרת.‬
‫זוכר את קופסת העץ שהוא נתן לך?‬
‫הוא ניסה לתת לך את המתנה הכי גרועה שיש‬ ‫כדי שתיפרד ממנו.‬
‫אפילו ראשי התיבות היו שגויים,‬ ‫אבל אתה רואה רק מה שאתה רוצה לראות.‬
‫את לא משקרת.‬
‫סיימנו להיום.‬
‫אני מניח שאת לא אשמה בפרידה שלנו.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-לא, הייתי צריך לדעת.‬
‫תודה שאמרת לי.‬
‫דמי.‬ ‫-כן?‬
‫את עדיין זונה הורסת משפחות, רק לא מרושעת.‬
‫אם אתה לא כזה חולה,‬
‫למה אתה מוציא 5,000 דולר שאין לך‬ ‫על ביטוח חיים?‬
‫כי אני רוצה לוודא‬ ‫שיהיה לכן כל מה שצריך אחרי שאמות.‬
‫רואה? אני צודקת!‬
‫רגע. אני…‬
‫אני צודקת?‬
‫אבא, עד כמה אני צודקת?‬
‫שלב שלוש.‬
‫מתוך עשרה שלבים?‬
‫ארבעה.‬
‫מה זה אומר?‬
‫זה אומר שיש לנו זמן מוגבל‬ ‫למצוא לאבא טיפול אגרסיבי.‬
‫לא.‬
‫יש רק טיפולים ניסיוניים‬ ‫שהביטוח שלי לא מכסה,‬
‫ושאני לא יכול לממן בעצמי.‬
‫אני מצטער ששיקרתי לך.‬
‫לא היה לי אומץ לספר לך את האמת.‬
‫לא. חייב להיות משהו שנוכל לעשות.‬
‫אני אוהב אותך, מתוקה.‬
‫אבל יש קרבות שפשוט אי אפשר לנצח בהם.‬
‫היי.‬
‫את בסדר? איך את מרגישה?‬
‫מאז שגילינו שהסרטן של אבא התקדם,‬ ‫ואין לנו מה לעשות בנידון?‬
‫תמיד אפשר לעשות משהו.‬ ‫אנחנו נמצא פתרון. אני מבטיחה.‬
‫גלוריה, אני צריכה להגיד לך משהו.‬
‫אני לא יודעת איך להגיד את זה, אז…‬ ‫-אני אגיד משהו קודם.‬
‫גיליתי הערב‬ ‫שאבא הסתיר מאיתנו סוד ענק כדי להגן עלינו,‬
‫והבנתי שאני עושה בדיוק את אותו הדבר.‬ ‫אני מנסה להגן עלייך.‬
‫אני לא מנסה לשקר לך או להסתיר דברים‬
‫או להילחם כביכול בשמך, כמו היום.‬
‫זה מורכב יותר. ואני מצטערת,‬ ‫אבל זה כל מה שאני יכולה להגיד כרגע.‬
‫אז את אומרת לי שיש משהו שאת לא אומרת לי.‬
‫זה לטובתך.‬
‫אני לא אמורה להחליט מה לטובתי?‬
‫למה כולם מתנהגים כאילו אני תינוקת?‬
‫בבקשה, תסמכי עליי.‬
‫יש לי ברירה?‬
‫בעצם, אל תעני.‬
‫אני יודעת. אין לי.‬
‫חכי.‬
‫מה רצית להגיד לי?‬ ‫-זה לא חשוב.‬
‫אני לא חשובה.‬
‫היי, יש לך דקה?‬
‫אני צריכה לדבר עם מישהו שבאמת יקשיב.‬
‫ברור. הכול בסדר?‬
‫לא ממש, אבל אני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫אני רוצה לדבר על גלוריה.‬ ‫היא מתנהגת כאילו כרגע יצאתי מהרחם.‬
‫היא לא נותנת לי לדבר,‬ ‫היא שולחת אותי לחדר שלי.‬
‫ברצינות, היא אפילו לא אומרת לי‬ ‫מה היא לא אומרת לי,‬
‫כי היא מגינה עליי.‬
‫בולשיט.‬
‫גלוריה בכלל לא מחבבת אותי.‬ ‫-את רצינית?‬
‫גלוריה חושבת רק עלייך.‬
‫הבוקר היא ממש נתנה לי אגרוף בפרצוף בשבילך.‬
‫היא לא עשתה את זה בשבילי.‬
‫היא עשתה את זה בשביל עצמה.‬
‫מה? מה זאת אומרת?‬
‫ראסטי, אתה יודע מה אני אומרת.‬
‫אמרת שהיא לא מחבבת אותי, שאני פתטי.‬
‫שיקרתי.‬
‫אז למה היא הרביצה לי?‬
‫כי שיקרתי גם לה.‬
‫אני נוראית, בדיוק כמו שכולם אומרים.‬
‫אל תדברי ככה. אל תאמיני בזה.‬
‫את פשוט אנושית.‬ ‫את מנסה למצוא את הדרך שלך, כמו כולנו.‬
‫זה מה שהמינוטאור תמיד אמר, לא?‬
‫כן, אבל זו מנטרה טובה לחיים.‬
‫אני אחזור אלייך. אני חייב לסיים.‬
‫קיבלת את ההודעה שלי?‬
‫אסור לך להתפטר. אל תתפטר עכשיו.‬
‫אני חייב. אני מצטער, המצב נהיה מסובך.‬
‫בחייך, אני ממש זקוק לך. וגם הבנות.‬
‫אתה צריך לשפר את הסגנון.‬
‫סטטיסטית, זריקת סבתא מדויקת יותר.‬ ‫תבדוק את זה.‬
‫באת לתת לי טיפים לכדורסל?‬
‫כי ראיתי אותך משחק, ואתה לא יכול.‬
‫אז… שמעתי את הפודקאסט היום.‬
‫תקשיב, אנדרה, חבל לי שזה קרה ככה.‬
‫אני מצטער.‬
‫מצטער שבגדת בי,‬ ‫או שהעמדת פנים שאכפת לך ממני?‬
‫לא העמדתי פנים.‬
‫אם רצית להיפרד לפני חודשים, למה חיכית?‬
‫כי אני גרוע בדברים האלה.‬
‫מילים, רגשות, תיאום צבעים.‬
‫בסדר. אתה רוצה את האמת?‬
‫אתה בכלל מסוגל לזה?‬ ‫-אנדרה…‬
‫אני לא יודע איך לאהוב את עצמי כמוך.‬
‫מספיק עם הנרקיסיזם.‬
‫זה לא העניין.‬
‫בבקשה, זה ממש קשה לי.‬
‫אתה נאמן לחלוטין לעצמך,‬
‫כל הזמן, ולא אכפת לך מי רואה.‬
‫וזה מדהים, אבל…‬
‫זה גם מאיים מאוד…‬
‫כי אני אפילו לא יודע איך להיות עצמי.‬
‫אז… מה אתה מנסה להגיד?‬
‫שאני עדיין מנסה להבין את עצמי, וזה מפחיד,‬
‫ונראה שאתה לא יכול להזדהות, כי…‬
‫כבר הבנת הכול.‬
‫האם רציתי להיפרד ממך? כן.‬
‫האם גם באמת אכפת לי ממך?‬
‫כן.‬
‫שני הדברים האלה נכונים.‬ ‫שני דברים יכולים להיות נכונים בו זמנית.‬
‫מוסכם.‬
‫אני מבין.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫מאז שנפרדנו, היה לי זמן לחשוב.‬
‫והבנתי שהקדשתי את כל הזמן שלי‬ ‫בניסיון להבין אם אתה מחבב אותי,‬
‫ולא עצרתי לרגע לשאול… האם אני מחבב אותך?‬
‫ואני לא.‬
‫קלעתי.‬
‫רק רשת.‬
‫אני אגיד לראסטי שאת עדיין אוכלת.‬
‫היי.‬
‫אינס עושה קקי.‬
‫היא תצא בעוד ארבע עד שש דקות.‬
‫אני יכולה ל…‬
‫לא צחקת, אז אני צריכה להתוודות.‬
‫רק צחקתי כשאמרתי שאינס עושה קקי.‬
‫האמת שאני שמח שאת כאן.‬
‫אני רוצה להגיד לך משהו.‬ ‫-חכה! אני צריכה להגיד משהו קודם.‬
‫אני מצטערת שכיסחתי אותך.‬
‫לא כיסחת אותי.‬
‫דווקא כן.‬
‫אבל אני גם לא מצטערת,‬
‫כי נישקת אותי, וזו הייתה טעות מצידך.‬
‫או טעות מצידי, כי…‬ ‫-למה?‬
‫כי אנחנו לא מתאימים.‬
‫ככה את באמת מרגישה?‬
‫מה אתה חושב?‬
‫אני חושב ש…‬ ‫-מוסכם!‬
‫זו הייתה טעות. אנחנו לא טובים יחד.‬
‫אז בעצם, אני מצטערת שאני לא מצטערת.‬
‫מה רצית להגיד?‬
‫אני מצטער שאת לא מצטערת.‬
‫לדעתי יכולנו להיות טובים יחד.‬
‫מוכן?‬
‫מה אמרתי על יציאה מהבית?‬ ‫-התנצלתי בפני ראסטי…‬
‫לא אכפת לי!‬
‫עד שנחזיר אותך ללימודים, את במעצר בית!‬
‫אם תצאי שוב, הסילוק מהלימודים‬ ‫יהיה הבעיה הכי קטנה שלך,‬
‫כי אני אשלח אותך לגור עם סבתא שלך!‬
‫סבתא גרה במקסיקו.‬
‫כן, והיא קתולית אדוקה,‬
‫אז יש לה קשרים‬ ‫עם הנזירות בבתי הספר הקתוליים‬
‫שבהם תלמדי ותתחרטי על הרגע שיצאת מהבית.‬
‫כי הנזירות האלה מרביצות.‬
‫יום נעים.‬
‫היי, ראסטי, סיפרתי לך איך פגשתי את אשתי?‬
‫יש לך אישה?‬
‫שתיים, למעשה.‬
‫אחת אנושית ואחת סוסה.‬
‫אבל אני מדבר על האנושית.‬
‫הייתי מרצה אורח בקורנל, וראיתי אותה בקהל.‬
‫הזמנתי אותה לצאת על המקום.‬
‫"ראסטי והמינוטאור, איש המינוטאור‬
‫"הוא החבר הכי טוב שלי‬
‫"אתה החבר שלי…"‬
‫לא…‬
‫החטיפים שלי!‬
‫שיט.‬
‫סליחה, אבא.‬