Jo, dobře.
OBJEDNAT JÍZDU
To bylo rychlý.
To si ze mě děláš prdel.
Tak jo. Do háje!
Jeďte za tím Bentleym!
- Haló? - Mám informace o tý ženský.
- Pronajímá si dům v mým baráku. - Tonio?
- Kdo to je? Vy znáte nějakýho Tonia? - Tady tvoje neteř!
- Ines? - Glorie!
To mě nemáš uloženou v mobilu? Mariluna si u nás pronajímá pokoj?
Jenom během školního dne.
Ale než ti odpovím na další otázky, probereme moji odměnu.
Jeďte za tím Bentleym.
- Co chceš? - Co chci já? Co chcete vy?
Proč se nám vtíráte na mejdany a plížíte se kolem mýho domu?
- Ty o tom plížení víš? - Jo.
A než padnou další otázky, koukejte odložit ten nevkusnej a falešnej meč
a nabídněte mi sklenici vody. Mám žízeň jako kráva.
Tak jo.
Pojď dál.
Jsem pro výcvik delfínů, protože se rádi učí,
ale se mnou by to bylo spíš partnerství.
Nikde bych je nezavírala. Mohli by kdykoli odplout. Posloucháš mě?
Jak to, že má tak rychle přítele, když mi před pár dny nadával?
- Křupky? Je alergickej na práškový sýry! - Jsem ráda, že někoho má.
Ale tak rychle? To není možný. Podváděl mě s ním. Je to pokrytec.
Nebo tě nepodváděl a je to jenom karmická náhoda.
Když se dobrýmu člověku, jako je Andre, stane něco zlýho, jako tvoje podvádění,
vesmír toho dobrýho člověka odmění něčím dobrým, v tomhle případě Benjim.
Uvidíme. Benji vypadá špinavě. A to nemyslím v dobrým.
- Tu karmickou náhodu sis vymyslela? - Ne, řekla bych ti, aby sis to našel,
ale nemůžu, protože ne všechny čarodějky si zapisujou věci.
Ukaž, Benji.
Roztomilejší dávivej reflex jsem neviděl.
Nebuď tak nesnášenlivej. Buď mu vděčnej.
Teď už se nemusíme mazlit pod temným mrakem odplaty.
- Musím na záchod. - Ne!
- Potřebuju důkaz jeho pokrytectví! - A na co?
Abych si očistil jméno. Podle Andreho jsem hroznej.
Potřebuju důkaz, že je hroznej on. Pak ten pocit viny zmizí.
Něco jsem udělala. Něco špatnýho.
Šlohla jsem Gloriin diář. A je to alarmující.
Já vím. Kdo si plánuje přestávky na záchod? Říká si o zánět močáku.
Když se jí chce, ať jde. To je náhrobek?
A proč je tam slovo „naživu“?
Víš, co to je? Tvoje sestra se dozvěděla nějakou předtuchu.
Strašně ji znepokojila a…
Nezapsala si ji. Řekla, že si tu předtuchu nezapsala,
ale tohle je její interpretace, která není moc dobrá. Takže nezpečetila osud.
Jestli chceš zapečetit předtuchu, musíš si ji zapsat nebo si to vyfotit. Ne!
Au!
- Proč jsi to udělala? - Protože to začíná bejt reálný, sakra.
Musíme zjistit, co je to za předtuchu a jak ji odpečetit.
Volám Glorii, ať nám poví, co jí řekla Cinnamon.
- Proč to nebere? - Aby tě naštvala. To mi dělá.
- Zeptáme se jí u mě doma. - Jo, ale napřed to vyřešíme se Cinnamon.
Jak se s ní spojíme? Máme jenom její TikTok a nereaguje na zprávy.
- Já Cinnamon znám. - Nepruď, Davino!
- Cinnamon! - Co je?
Karmická náhoda.
Zajímavej styl. Jako z Nadějných očekávání od Dickense.
- Slečna Havishamová? - Tu neznám.
- To je Pot-pourri. Maskuje tu vůni. - Nevím, jestli ji zrovna maskuje.
- Komu bude 50? - Manželovi. Ale už je po smrti.
Zabila jste ho?
Ne, zemřel kvůli vadným brzdám v mém autě.
- V den oslavy. - Což vás uvěznilo v čase.
- Je to jenom v téhle místnosti. Nesuď mě. - Nebudu, ale mám další otázky.
- Pronajímáte si můj pokoj? - Kvůli té krabici.
Zkoušela jsem vás sledovat, ale jste tak neposední a já tak unavená…
Co ta krabice? Proč ji potřebujete? Proč jste ji proklela a teď nás?
Jaká barva se k tobě nejvíc hodí?
Tohle je tak náhodný.
Není. Obočí je můj vedlejší byznys. Nebo spíš můj druhej hlavní byznys.
Nerada hodnotím svoje povolání, ale svoje předtuchy jo.
Vybavuju si, že ty o vás se mi líbily.
Můžeš nám je vyjasnit, protože se začínají naplňovat?
Fakt? Panebože, já to dokázala. Počkejte, opravdu jsem něco předpověděla?
No to mě poser!
Pravdou je, že jsem jenom středně pokročilá, takže tohle je povzbuzující.
- O který předtuše mluvíte? - O tý, cos dala mý ségře.
- V soukromí. - V soukromí?
Když jsem vycházela z koupelny? Jo. Na tu jsem fakt pyšná. Byla vážně silná.
- A cos jí řekla? - Že někdo zemře.
- Kdo zemře? - Nevím. Nevidím, o koho jde.
Dostávám jen kusý informace jako zkrácenej text. Kdyžtak se obraťte na odborníka.
- Fajn, Davino, to křoví dostane na frak! - V mým pokoji. Ne tam, kde jím.
Jasně.
- Potřebujeme další čarodějnici. - Co není na netu a má skutečnej kotel.
Máš recht. Ne všechny čarodějnice jsou stejný.
- Některý jsou geniální… - A další na hlavu.
- Dobrý základní čarodějnický znalosti. - Jo.
- Čau. - Vím, že se máme sejít po škole,
- ale nedám to. - Já taky ne.
- Skvělý. Čau. - Jseš v pohodě?
Jo. Jenom jsem už dneska strávil až moc času s lidma.
NAJÍT PŘÁTELE
Přesně.
JE TO ZBRUSU NOVÝ DRE
- Já jo. - Jo, oukej.
- S tou mrtvou paní jste byly dvojčata? - Identické a neoddělitelné.
Předstíraly jsme, že jsme jedna druhá, což vyústilo v bezva překvapení,
když jsem zjistila, že její kamarádka Isabel není jen kamarádka. Jako mladší
jsem bývala ještě krásnější.
Měla jsem bujné poprsí a zadek, ze kterého se dalo odrazit peso!
- A vaše krabice? - Krásně uzoučká.
- To způsobila ta kletba? - Mluvím o svojí vagině.
- Chápu, byla jste sexy. - Jo. Boháči mě chtěli za ženu.
Do žádného jsem se nezamilovala. Dokud jsem nepotkala Američana Henryho Fo…
- Henryho Forda? - …mana. Fordmana.
- Kolik si jako myslíš, že mi je? - Sto?
Byl dokonalý, až na jednu maličkou výstřednost.
Trval na tom, abych se zřekla své dělnické rodiny a původu.
Cože? To je příšerný!
To bylo, ale měl jachtu a obřího ptáka.
- Což jste nakonec prokoukla a zabila ho? - Ne!
V den svých 50. narozenin řídil auto, co začalo hořet. Špatný načasování.
Chodila jsem tehdy na pyrotechnický kurzy.
- Je to tak trochu trnem v oku. - A obrovský hygienický přestupek.
Asi je na čase to uklidit.
- Jdu na to. Pokračujte dál. - Já chtěla jenom svoji rodinu.
Stýskalo se mi po Marisol. Věděla jsem, že je ve Freeridge, tak jsem ji taky pozvala.
- Ale ta krásná mrcha nikdy nedorazila. - A ta krabice?
Jo, ta krabice.
Bon appétit.
Dala jsem ji sestře, když jsem odešla s Henrym.
Nechala si ji, takže mě úplně neodepsala a…
To je všechno. Konec. Finále.
Takže ta krabice je prokletá, jelikož jste ségru už potom nikdy neviděla!
To je dobrá teorie! Ale ne. Ta kletba byla jenom takový náš vtip.
Rozesmávalo nás říkat lidem, že je prokletá. Miluju žertíky a hry!
- Humor je subjektivní. - Takže ta krabice není prokletá.
Jasně že ne.
A sakra. Mám vybitej telefon.
Potřebuješ odvézt domů?
- Ne. Nikdo mě nehledá. - Gloria to pořád nebere!
Bože. Co když fakt umřu já? Ve tváři mám napsaný, že jsem oběť.
- To máš. - Proč jsi mě jako objala?
- Protože mi to řekl vesmír. - Tak se vesmíru zeptej, zatraceně.
- Jsem to já? To mě oddělají? - Promiň, holka. Vážně to nevím.
Potřebujete silnější zdroj a čarodějnici na plnej úvazek, co nemá vedlejšák.
Kde mám najít tak zkušenou mystičku?
Joker ještě není připravenej, mám jít dovnitř.
ZKUŠENÁ MYSTIČKA
Karmická náhoda!
Ještě chvíli. Joker prochází kosmickou očistou, co odstraní jeho emocionální zdi.
Je pak šílená citlivka. Takže ho musím držet za ruku.
Podívej.
Na zahnání obav.
To vy chcete znát minulost vašeho nenarozeného dítěte?
- Ty jseš těhotná? - Co? Ne. Jenom hledáme kamarádku.
Ne, máte strach.
Promiňte, nemohly jsme si pomoct.
- Vážně hezká vůně. Co je v tom? - Koza.
- A jaká část? - Všechny.
Přišly jste za mnou!
- Do zadního pokoje! Rychle! Pospěšte si! - Ano, madam.
Zemřu?
Její sestra měla předtuchu, že někdo umře.
Cítím blížící se smrt, ale ani jedna z vás neumře.
- Určitě? - Specializuju se na posmrtný život.
Pomáhám živým vyrovnat se se smrtí, mrtvým přejít ze světa živých
- a se vším mezitím. - Jako médium?
Ne. Ne jako médium. Tohle je specializovanější a intenzivnější.
Nechci urážet svoje přátele média, ale tady jsou potřeba dovednosti.
Krucinál!
- Když jsem si sedla, nebyly tam. - Hlavně klid. Cítí tu kozu.
- Co jsou zač? - Mrtví lidé.
Můj obor na škole bylo keramické umění.
Přidala jsem si k tomu postmoderní mysticismus.
Uvědomila jsem si, že můžu obě tyhle řemesla spojit
a spoutat duše těmito malými schránkami.
Pomáhají duchům přejít a pozůstalým se přes to přenést. Vidíte tu misku?
To je můj strýc Emilio. Zemřel, než jsem se naučila s hrnčířským kruhem.
Přišlo mi fajn truchlit tak, že z mrtvých budu jíst.
To jste vy?
- Jste mrtvá? - Jenom uvnitř.
Rozchod může být jako smrt.
Vyrobila jsem to Chivovi, mýmu bývalýmu. Když jsme se rozešli.
- Bylo to nedávno? - Kdepak! Ne, to bylo už před lety.
To je náhrada náhrady, kterou nevyhnutelně rozbije, protože rozbil originál.
Rád si šáhnul.
Bože, jak mi to chybí.
Proč jste se rozešli?
Někdy můžeš někoho milovat a neprospívat mu.
Nějak jsme to zakecaly. Pojďme řešit tu kletbu.
- Jsme prokletý? - Ano.
- Vinou tý krabice? - Ne a ano.
- Tak jak? - Kletby přichází dvěma způsoby.
Buď je na vás někdo uvalí, nebo je uvalíte samy na sebe. Ta krabice nebyla prokletá.
Ta kletba byla skutečná díky vaší víře. Už nevěříte, takže není skutečná. Jasné?
- Takže nejsme prokletý? - Ne.
Nejsme prokletý!
Skončily jste? Protože já ne.
Během odstraňování té kletby jste na sebe možná mohly přivolat další.
- Opravdu? - To ukáže jen čas.
Pak tomu prostě nebudeme věřit. Bum, hotovo.
- Líbíš se mu. Vezmi si čips. - Nechci.
Vezmi si čips, nebo se urazí.
- Určitě už musíš? - Jo.
Můžeme si něco zahrát. Mám šachy.
Vrhcáby. Dámu?
- Piškvorky. - Promiňte.
Mám fakt všechno!
Zkrátka…
Bylo hezké mít společnost. Už tak dlouho jsem osamělá.
Chybí mi sestra. Kéž bych ji viděla, než zemřela a poznala její rodinu.
- Víte, že jsou naživu, ne? - Vím, ale to by bylo divné.
Musela bych jim vysvětlit, proč jsem se nikdy neukázala
a všechny ty věci s Henrym.
- To zní dost náročně. - Nemusí to být náročný.
- Máš pravdu. Mým prokletím je moje pýcha. - Mým taky.
Zdánlivě jsem měla všechno, ale ve skutečnosti nic.
A moje sestra neměla zdánlivě nic, ale měla všechno.
- Už je moc pozdě. - Není.
Když budete chtít, můžete změnit svůj život. Celou dobu věřím v temný síly,
který jsou v mojí hlavě. Dovolila jsem to, protože ještě horší než falešná kletba
je moje realita, že můj táta je vážně nemocnej.
Říct to nahlas bolí.
Moc mě to mrzí, Glo.
Proč se dobrým lidem dějí špatný věci?
Tuhle otázku si taky pořád pokládám.
Poker! Až přinesu tu krabici, zahrajeme si.
Tak brzy nashle.
- Nastup si! - Jedu do Mexika?
Ne, do školy! Díky Lucii už nejsi vyloučená.
Škola nikdy nezkontrolovala Toniovu občanku. Dopustili se nedbalosti.
- Pohrozila jsem jim žalobou. - Už jsou čtyři!
Brzo začne soutěž v závěsu, tak rychle! Pěkný šaty.
Díky.
Ta očista mě vždycky dostane. Motá se mi kebule.
Lehni si na gauč, kotě. Zavři oči.
- Jsem tak ráda, že neumřu. - Jo, asi jenom… Promiň, nikdo asi neumře.
Asi můj táta. Pokud rychle nezískáme peníze na experimentální léčbu.
- Slyšela jsi někdy o RollerWorldu? - To je mýtus.
Není. Nějakej Jamal našel všechny peníze v naší čtvrti
- se svýma kamarádama a Marisol. - Naší Marisol?
Jo. Našli peníze a zase je pohřbila. Ještě je nenašli, ale zanechala mapu.
Když najdeme Marisolinu mapu, třeba najdeme i ty peníze.
Nebo začneme něčím malým a vykrademe banku.
- Čau. To je mi ale překvápko! - Fakt?
Vím, že mě sleduješ, protože tě taky sleduju.
- Proč sis nevypnul Najít přátele? - A ty?
Vím, že jseš posedlej mnou a mým novým chlapem a že lituješ svýho rozhodnutí.
Teď jsem já ten, kdo utekl, a ty se divíš proč. Řeknu ti proč, protože tě znám.
Pro tebe je lov lepší než zabití. Triumfální odchod.
Špatně. Neznáš mě, protože jsem šťastnej, že jseš šťastnej. Zasloužíš si to.
Nebojuju s tebou, ale se sebou. Nechci být někým, koho lidi nemají rádi.
Nemáš mě rád a to mě hrozně štve.
Hrozně mě štve, že jsem ti ublížil. V podstatě se teď nenávidím.
A to je můj problém? Vylíváš si na mě svoje trauma a o to nemám zájem.
- Co ode mě chceš? - Chci být tvůj kamarád.
Tak se tak začni chovat.
Začalo to jako prezidentský test fyzické zdatnosti
a stala se z toho každoroční soutěž školy Freeridge!
A každý rok se naši nejlepší a nejchytřejší snaží udržet co nejdéle,
což je metafora pro překonání těžkých životních období.
Dosavadní rekord osm minut a 20 sekund
nikdo téměř už 30 let nepřekonal!
Dnes však máme šest solidních kandidátů na překonání našeho nejlepšího času!
Počkejte!
Sakra, Gloria je tady?
Končím.
Jdeme na to, trenérko.
Do toho, Glorie!
Neprohýbej se v zádech.
Vydrž.
Vydrž!
Už to skoro dala!
Vydrž!
Dokázala to! Pokořila náš rekord!
A pořád se drží!
- Počkáme na tebe v autě. - Můžu ji odvézt.
- Ne, odvezu… - Mě. Domů. Bavte se.
Díky.
Jak jsi věděl, že tady budu?
- Tonio. Nechtěl jsem si to nechat ujít. - Rusty, omlouvám se ti.
Přemohla mě moje pýcha a neřekla jsem ti pravdu. Nám dvěma to mohlo spolu…
Počkej. Co ta druhá holka?
- Co? - Podle Ines…
Mám další holku?
Lhala nám oběma.
Žádnou další holku nemám.
Jenom tebe.
Ahoj! Nemůžu uvěřit, že jsi překonala rekord a že už nejsi vyloučená!
- A za tebe a Rustyho jsem tak šťastná. - Přestaň!
Proč? Moc ti to přeju.
Skutečně? Protože Rusty mi to řekl.
- Proč? Proč jsi nám lhala? - Já…
- Nevím proč. - Já jo.
Protože jsi žárlivý a sobecký mimino!
- Nejsem mimino! - Fakt? Teď ti povím něco bez obalu!
Ines, tvoje činy mají následky.
Právě jsi spálila jedinej most, kterej ti ještě zbýval!
S Demi jsme zjistily, že ta krabice není prokletá a my taky ne!
To už vím, zato ty tohle ještě nevíš.
Už týdny mě trápí, co mi řekla ta čarodějka z TikToku.
Celou tu dobu jsem si myslela, že budu tvým pádem, když jseš zjevně ty tím mým!
TA KLETBA NENÍ VĚC. JE TO ČLOVĚK A TÍM ČLOVĚKEM JSEM JÁ.
JSEM PROKLETÍM SVÝ RODINY. INES
- Půjčím si to. - Až skončíš, utři to.
PRÁCE ZA STRAVU
PŘITAŽLIVEJ PUBERŤÁK
FLIRTUJTE S MÝMA NETEŘEMA
Nenajal jsi Rustyho, aby byl tvůj asistent, co?
Platíš mu, aby byl Gloriin přítel.
Neříkej to Glorii.
Překlad titulků: Jakub Doležal