Так, добре.
ЗАМОВИТИ ПОЇЗДКУ ЗВ'ЯЗОК ІЗ ВОДІЄМ
А це швидко.
Ой, та ви знущаєтеся.
Гаразд.
От чорт!
За «бентлі».
-Алло? -Є інформація про зниклу жінку.
Жінка, яку шукаєте, орендує кімнату в моєму домі.
Тоніо?
-Хто це? І чому знаєте якогось Тоніо? -Це твоя племінниця.
-Інес? -Глорія!
Чому не записаний мій номер?
Ти казав, що Марілуна орендує кімнату в нашому домі?
Тільки в шкільні години.
Але перш ніж відповісти на питання, обговорімо винагороду.
О, тепер за «бентлі».
ФРІРИДЖ
Чого ти хочеш?
Чого я хочу? Чого ви хочете?
Чому ви руйнуєте мої вечірки й лазите довкола мого дому?
-Ти знаєш, що я лажу? -Так.
І перш ніж хтось із нас продовжить,
чому б вам не прибрати цей фальшивий меч і не запропонувати мені склянку води?
Я зараз умру зі спраги.
Добре.
Заходь.
Я не проти дресури дельфінів, вони це люблять,
та якби я це робила, це було б партнерство.
Я б не зачиняла їх. Пливли б, куди заманеться.
Кеме, ти слухаєш?
Звідки в Андре так швидко з'явився новий хлопець? Недавно ще ганьбив мене.
А Cheetos? У нього алергія на сир у порошку!
-Рада, що когось знайшов. -Але так швидко?
Неможливо. Мабуть, вони були разом до нашого розриву. Лицемір.
Або він не зраджував, і це просто кармічний збіг.
Коли трапляється щось погане, тобто «наша зрада»,
з хорошою людиною, тобто «Андре».
Тож усесвіт нагороджує добру людину чимось хорошим, тобто «Бенджі».
Побачимо. Бенджі наче брудний. Не в хорошому сенсі.
Цей кармічний збіг. Ти це вигадала?
Ні, я б сказала тобі дослідити це,
але ти не можеш, бо не всі відьми люблять писати про це.
Бенджі, дай я допоможу.
Це наймиліший блювотний рефлекс, який я бачив.
Не треба ненавидіти Бенджі. Подякуй йому.
Тепер нам не треба пестити одне одного під темною хмарою відплати.
-Я в туалет. -Ні!
Я мушу. Потрібні докази лицемірства!
-Для чого? -Щоб почуватися виправданим.
Андре назвав мене жахливим.
Потрібні докази, що він жахливий, і тоді зможемо бути вільними.
Я зробила дещо. Дещо погане.
Я викрала щоденник Глорії, і це тривожить.
Я знаю. Хто планує перерви для туалету?
Чекає інфекція сечового.
Я казала, коли хочеш, тоді й пускай водоспад…
Це надгробок?
І чому написано «жива»?
Я знаю, що це.
У Глорії було передчуття, і вона не сказала,
що це було, та вона турбувалася і…
вона його не записала.
Вона сказала, що записала його, але це інтерпретація, і не дуже хороша.
-Тож не запечатала долю. -Переклад?
Щоб запечатати передчуття, треба записати чи сфотографувати… Ні!
Ай!
Навіщо ти так?
Бо все тепер дуже серйозно. Чорт, Інес.
Треба з'ясувати, що це за передчуття і як його розпечатати.
Ходімо. Телефоную Глорії. Має розповісти про це.
-Чому не відповідає? -Щоб дратувати. Завжди така.
Ходімо до мене додому й спитаймо її.
Так, та Кориця — найкращий крок. Як ми з нею зв'яжемося?
У нас є лише її тікток, і вона ігнорує там.
-Я знаю Корицю. -Не лізь, Давіно!
Корице!
Гей, що таке?
Кармічний збіг.
Цікавий стиль. Дуже в стилі «Великих сподівань».
Пані Хевішем.
Я її не знаю.
Це попурі, щоб замаскувати запах.
Я не впевнена, що вона хоч щось маскує.
-Кому 50? -Моєму чоловіку було, але він мертвий.
Ви його вбили?
Він помер через несправні гальма в моєму авто.
-У день вечірки. -Що ув'язнило вас у часі.
Лише одна кімната. Не засуджуй мене.
Не буду, та ще маю питання.
-Чому знімаєте мою кімнату? -Заради скриньки.
Я намагалася вистежити тебе з друзями, але ви всі такі прудкі, а я втомлена…
Що зі скринькою? Навіщо вона вам?
І чому прокляли її, а тепер і нас?
Який колір найбільше до душі?
Це так випадково.
Ні. Брови — другорядна робота. Або моя друга основна робота.
Я не люблю оцінювати поклики, та люблю оцінювати передчуття,
і я пам'ятаю, що вподобала ті, що сказала вам.
Про це. Ми можемо прояснити їх, бо вони здійснюються?
Справді?
Боже, я зробила це. Чекайте, я справді це зробила? Я що, передбачила?
Крутота!
Правда в тому, що я лише середнячок за своїми навичками, тому це надихає.
-Яке саме треба прояснити? -Те, що ти сказала моїй сестрі.
-Наодинці. -Наодинці?
Коли я виходила з ванної?
Так. Я дуже пишаюся цим поганцем. Він мене вразив.
Що саме?
Що хтось помре.
Хто помре?
Не знаю. Я не бачу, хто саме.
Я отримую клаптики інформації, як скорочений текст.
Краще зверніться до експерта.
Гаразд, Давіно, викорчуймо кущик!
У моїй кімнаті. Я не голюся, де їм.
Так.
Потрібна нова відьма.
Краще та, яка не в інтернеті й має справжній котел.
Так, твоя правда. Не всі ж відьми однакові.
-Деякі відьми геніальні… -А деякі жахливі.
У кого тут базові знання відьомства?
Так.
Привіт.
Знаю, ми зустрічаємося після школи, але я не можу.
-Я теж. -Чудово. Добре, бувай.
-Кеме, усе добре? -Так.
Я просто вже наговорився зі всіма. Так.
ЗНАЙТИ МОЇХ ДРУЗІВ
Я про це й кажу.
ЦЕ НОВИЙ ДРЕ ВЕДУЧИЙ — АНДРЕ
Так.
Так, добре.
-То ви з мертвою пані близнючки? -Ідентичні й нероздільні.
Ми вдавали одна одну, що зумовило особливий сюрприз, коли я дізналася,
що її подруга Ізабель — не просто подруга.
Коли я була молодшою, я була ще більш приголомшливою.
У мене були пухкі груди й дупа, від якої песо відскакували!
-А скриня? -Туга. Хоч кораблі запускай.
Через прокляття?
Інша коробочка. Я про вагіну.
-Ясно. Симпатично. -Дуже.
Заможні завжди хотіли одружитися.
Я ніколи на них не западала, поки не зустріла американця, на ім'я Генрі Фор…
Генрі Форда?
…дмена. Фордмена.
Скільки мені, по-твоєму?
Сотня?
Він був ідеальним, окрім маленької примхи —
наполягав, щоб я зреклася небагатої родини та спадщини.
Що? Це, бляха, неправильно!
Так, але в нього була яхта й велетенська сосиска.
-Та ви заплющили на це очі й убили його? -Ні!
На його 50-річчя його авто спалахнуло, що було дуже невчасно,
бо я тоді відвідувала заняття з поводження з вогнем.
Так собі краєвид.
І порушення санітарного кодексу.
Може, час прибрати.
Іду. Продовжуйте.
Хай там як, я хотіла лише сім'ї.
Я скучила за Марісоль.
Вона у Фріриджі, і я запросила її на вечірку до Генрі,
але це красиве стерво не прийшло.
А скринькя?
А, точно, скринька.
Смачного.
Віддала її сестрі, коли переїхала від Генрі.
Те, що вона її зберегла,
означає, що вона не повністю мене списала й…
Це все, що знаю. Кінець. Фінал.
То коробка проклята,
бо ви так і не побачили сестру після того, як віддали її їй!
О, це прекрасна теорія! Але ні.
Прокляття — наш внутрішній жарт. Казали людям, що ті прокляті, а ми реготали!
Обожнюю розіграші та ігри!
Гумор суб'єктивний.
Отже, скринька не проклята.
Звісно, ні.
Чорт. Телефон розрядився.
Тебе підвезти додому?
Та ні. Мене ніхто не шукає.
Глорія досі не відповідає!
Боже. А якщо я справді помру?
На лобі написано «жертва».
Це точно.
Ти винна! Чому обійняла мене?
Бо всесвіт наказав мені.
То запитай у клятого всесвіту, чи це так.
Це я? Це мене кремують?
Вибач, подруго. Я справді не знаю.
Потрібна допомога від сильнішого джерела, відьми, яка лише цим займається.
Де ж такі оракули королівських кровей?
Я зараз. Джокер не готовий, хоче, щоб я зайшла.
ОРАКУЛ КОРОЛІВСЬКИХ КРОВЕЙ
Кармічний збіг!
Треба ще трохи зачекати.
У Джокера космічне очищення від емоційних перешкод
і наднав'язливість.
Тож маю повернутися і тримати за руку.
Дивись.
«Геть турботи».
Це ви питали про минуле життя своєї ненародженої дитини?
Ти вагітна?
Що? Ні. Ми шукаємо друга.
Ні, ви турбуєтеся.
Вибачте, ми не втрималися.
Дуже приємне. Які складники?
Коза.
-Яка частина? -Уся.
Ви прийшли до мене!
У задню кімнату, негайно! Швидше! Ну ж бо!
Так, пані.
Я помру?
Бо її сестра отримала віщування, що хтось помре.
Я відчуваю майбутню смерть, але це не ви.
-Ви впевнені? -Я посмертна відьма.
Я допомагаю живим поратися з мертвими, переходити від живих до мертвих
і з усім, що посередині.
Як медіум?
Ні, не як медіум.
Це більш спеціалізовано й інтенсивно.
Не хочу образити друзів-медіумів, але те, що я роблю потребує вміння.
Якого біса?
Їх не було, коли я сіла!
Спокійно. Вони занюхали козу.
Що вони таке?
Мертві.
Коли я працювала на кафедрі кераміки,
я почала досліджувати сучасну містику Бозе,
і я зрозуміла, що можу об'єднати два графіки
й прив'язати душу до цих маленьких оболонок.
Вони допомагають переходу духів і близьким.
Бачите оту миску?
Це мій дядько Еміліо. Він помер, коли я ще не зналася на гончарстві.
Подумала, що було б добре оплакувати близького, поївши з нього.
Це ви?
Ага.
Ви мертві?
Лише всередині.
Розриви здаються смертю,
я зробила її для Чіво, колишнього, коли ми розійшлися.
-Нещодавно? -Ні!
Це було роки тому.
Це заміна заміни,
яку він неминуче зламає, бо зламав оригінал.
Розпускає руки.
Боже, я за цим сумую.
Чому ви розійшлися?
Ну бо іноді можна когось любити й не підходити цій людині.
Ми відійшли від теми. Поговорімо про прокляття.
-Ми прокляті? -Так.
-Через скриню? -Ні й так.
То так чи ні?
Прокляття бувають різними.
Є ті, що на вас наклали, і ті, які ви наклали на себе.
Коробка не була проклятою, але ваша віра в це втілила це,
та тепер ви не вірите, тож ні.
Логічно?
То ми не прокляті?
Ні.
Ми не прокляті!
Гей, ви закінчили? Бо я — ще ні.
Знімаючи це прокляття, ви могли накинути ще одне.
Могли?
Лише час покаже.
Тоді ми просто не повіримо. Бум, готово.
Ти йому до вподоби. Візьми чипси.
Я не хочу.
Візьми чипси, інакше він образиться.
-Тобі точно треба їхати? -Так.
Можемо пограти в ігри. У мене є шахи.
Нарди. Шашки?
-Чотири в ряд. -Вибачте.
І цю маю!
Просто…
Було дуже приємно побути з кимось.
Мені так довго було самотньо.
Сумую за сестрою.
От би побачила її перед смертю. От би знати її сім'ю.
-Ви ж знаєте, що вони досі живі? -Знаю, але було б дивно.
Мені доведеться пояснити, чому я ніколи не заходила всі ці роки
й усе те з Генрі.
-Схоже, це занадто. -Не обов'язково.
-Так. Моя гордість — моє прокляття. -У мене теж.
У мене, здавалося, було все, але насправді — нічого.
У моєї сестри, здавалося, не було нічого, та вона мала все.
Надто пізно.
Ні.
Можете змінити своє життя, якщо хочете.
Увесь цей час я вірила в темні сили, а це лише моя уява,
і я дозволила цьому трапитися, бо гіршою за фальшиве прокляття
є моя реальність, у якій тато дуже хворий.
Боляче казати це вголос.
Щиро тобі співчуваю, Гло.
Чому погане трапляється з хорошими?
Я постійно себе про це запитую.
Покер! Коли я принесу коробку, ми пограємо.
Скоро побачимося.
-Ходімо! В авто! -Я їду до Мексики?
Ні, до школи! Швидше! Тебе не виключено. Люсія повернула тебе!
Школа не перевіряла посвідчення Тоніо.
У них чимало недбалості, тож я пригрозила судом.
Уже не шкільні години!
Та скоро почнеться змагання з висіння. Сідай! Гарна сукня.
Дякую.
Це очищення мене щоразу вражає. Досі сам не свій.
Лягай на диван. Заплющ очі.
Я така рада, що не помру.
Так, мабуть, просто… Вибач. Мабуть, ніхто.
Або мій тато,
якщо не заробимо багато грошей на експериментальне лікування.
-Чула про RollerWorld? -RollerWorld — це міф.
Ні. Джамал знайшов купу грошей у нашому районі
зі своїми друзями й бабусею друга, Марісоль.
-Нашою Марісоль? -Так.
Знайшли гроші, і та закопала. Ще не знайшли, та вона залишила мапу.
Може, знайдемо мапу Марісоль, і знайдемо гроші.
А може, почнемо з малого й пограбуємо банк.
Гей, який сюрприз!
Справді?
Я знаю, що стежиш за мною, бо я стежив за тобою.
-Чому не вимкнув «Знайти друзів»? -А ти?
Я знаю, що ти робиш.
Одержимий мною і хлопцем і шкодуєш про своє рішення.
Тепер я втік, а тобі цікаво чому.
Я скажу. Бо знаю тебе, Кемероне.
Для тебе полювання краще за здобич. У мене все.
Ні.
Ти мене не знаєш, бо я радий, що ти щасливий. Ти заслужив.
Слухай, у мене проблеми не з тобою. Це я.
Я хочу всім подобатися. А тобі не подобаюся.
Я це ненавиджу.
Ненавиджу, що завдав тобі болю, і тепер я ненавиджу й себе.
Чому це моя проблема?
Ти виливаєш душу, а мені вже нікуди вливати.
-Чого ти від мене хочеш? -Я хочу бути другом.
То поводься, як друг.
Те, що почалося з президентського випробування сили,
стало щорічним змаганням Фріриджа!
І щороку наші найкращі та найблискучіші
намагаються провисіти якнайдовше,
метафора, як пережити важкі часи в житті.
Поточний рекорд — 8 хвилин 20 секунд —
не був побитий уже майже 30 років!
Але сьогодні у нас шість хороших кандидатів, щоб побити наш рекорд!
Чекайте!
Чорт, Глорія тут?
Я пас.
Зробімо це, тренерко.
Уперед, Глоріє!
Не вигинай спини.
Тримайся.
Тримайся!
Їй удасться!
Тримайся!
Вона це зробила! Рекорд побитий!
Вона досі тримається!
Ми зачекаємо в авто.
-Я можу відвезти. -Ні, я…
Відвезеш мене. А ви розважтеся.
Дякую.
Звідки знав, що прийду?
Тоніо. Я не хотів цього пропустити.
Расті, вибач.
Гордість узяла верх, і я не сказала правди.
Гадаю, з нас вийшла б гарна…
Чекай, а як щодо іншої дівчини?
-Що? -Інес сказала…
Що була інша?
Вона збрехала нам двом.
Іншої дівчини немає, Глоріє.
Лише ти.
Гей! Я чула.
Не віриться, що побила рекорд і знову в школі!
Тато сказав, що ви з Расті помирилися. Я така щаслива…
Припини!
Чому? Я така за тебе рада.
Справді?
Бо Расті розповів.
Чому? Чому ти нам збрехала?
Я…
-Я не знаю чому. -А я знаю.
Це тому, що ти ревнива, егоїстична дитина!
Я не дитина!
Справді? Гаразд. Ось тобі для роздумів, і я не пом'якшуватиму!
Інес, твої дії мають наслідки,
і ти щойно спалила єдиний міст, що залишався!
Ми з Демі дізналися, що прокляття немає. І коробка не проклята, як і ми!
Я це вже знаю, але ось чого ти не знаєш.
Та тікток-відьма сказала мені дещо, я переймалася тижнями.
Я думала, що це я тебе підведу,
хоча, очевидно, це ти мене підводиш.
ПРОКЛЯТЬ НЕ БУВАЄ. ЦЕ ЛЮДИНА Й ЦЕ Я.
Я — ПРОКЛЯТТЯ МОЄЇ СІМ'Ї. ІНЕС
Позичаю.
Протри, коли закінчиш.
РОБОТА ДЛЯ ШКОЛЯРІВ
ПРИВАБЛИВИЙ ПІДЛІТОК
ФЛІРТ З ПІДЛІТКАМИ, ЩОБ ВІДВОЛІКТИ ВІД РАКУ ТАТА.
Ти ж не наймав Расті просто асистентом?
Платиш за те, що він хлопець Глорії.
Не кажи Глорії.
Переклад субтитрів: Юрій Пасічник