‫- קופון 20 אחוז הנחה -‬
‫לחיים.‬
‫גלוריה, את הבת שהייתי רוצה לרצות.‬
‫מרילונה, את החברה עם הבריכה‬ ‫שסוף סוף יש לי.‬
‫ואת יודעת איך ליהנות,‬
‫אז כדאי לך לעשות מסיבה.‬
‫אולי מסיבת חג עם קמצוץ הודיה.‬
‫אנחנו יודעים שיש לך משפחה בעיר.‬ ‫-חג ההודיה?‬
‫הם לא יבואו. הם בכלל לא מכירים אותי.‬
‫זו גישה גרועה, מר.‬
‫את צריכה ליזום.‬
‫תזמיני אותם. תתחברי איתם.‬
‫אף פעם לא מאוחר מדי לזמן אושר.‬
‫- פרירידג' -‬
‫לא נחגוג את חג ההודיה בבית?‬ ‫-את צריכה הפסקה.‬
‫לוסיה ארגנה לנו…‬ ‫-ארוחת ערב?‬
‫הזמנה.‬ ‫-במסעדה?‬
‫איזה חוסר השקעה, לוסיה!‬
‫בסדר, מסעדה.‬
‫אני הולך לנוח.‬
‫מצטערת. אני יודעת שאת אוהבת את…‬
‫חג ההודיה.‬
‫מה עושים כשיש לך חדשות רעות‬
‫שמישהי צריכה לשמוע אבל לא רוצה,‬ ‫ואת לא יודעת איך לספר לה?‬
‫זה קשור לקערה עם הפרצוף? ראית אותה?‬
‫לא הייתי צריכה לאכול את החטיף.‬ ‫-זה לא קשור לקערה.‬
‫אינס, פיתחתי פחד מקערות.‬ ‫אני לא יכולה להסתכל עליהן, ואני אוהבת מרק.‬
‫אכלתי גלידה על צלחת אתמול בלילה!‬ ‫סליחה, מה הבעיה שלך?‬
‫טוניו שכר את ראסטי לפתות את גלוריה‬ ‫דרך מודעה בקרייגסליסט.‬
‫אינס!‬
‫מה הקטע?‬
‫למה לא אמרת לי? או לה?‬ ‫-היא לא דיברה איתי כבר שבועות!‬
‫חשבתי שהיא וראסטי ייפרדו,‬ ‫אבל הם עדיין יחד.‬
‫וחג המולד מתקרב…‬ ‫-הוא ימלא לה את ההודו.‬
‫בדיוק.‬
‫ולפני שהוא ימעך לה את תפוחי האדמה‬ ‫או יטבול את החמוציות שלו ברוטב,‬
‫אני צריכה לספר לה את האמת.‬
‫אז איך אספר לה את האמת?‬
‫דוא"ל אנונימי, כמוך?‬ ‫-אני לא יודעת מה את רומזת.‬
‫את יודעת, "פירה_זה_החיים460".‬
‫שיט.‬
‫אי אפשר לספר לה בדוא"ל‬ ‫שהיא מקבלת שירותי מין.‬
‫זה ידע חברות בסיסי.‬
‫ולמרות שאין בושה בעבודת מין,‬ ‫כי זו עבודה אמיתית,‬
‫אם גלוריה לא יודעת על עבודת המין,‬ ‫יש בעיות של הסכמה.‬
‫צריך לספר לה ישירות.‬
‫רגע, ראסטי מזייף? זה נשמע חשוד.‬
‫אני צריכה הוכחה.‬
‫"דרוש עובד במשרה חלקית.‬
‫"מחפש נער מושך שיפלרטט עם האחייניות שלי‬
‫"ויסיח את דעתן מהסרטן של אבא שלהן.‬
‫"עזרה בניקיון הבית. 18 לשעה."‬
‫הוא ענה למודעה הזאת?‬
‫אני ממש אשפוט אותו עכשיו.‬
‫שירותי מין וניקיון שווים לפחות 25 לשעה.‬
‫הם לא שוכבים!‬
‫הוא הלך מצחיק אתמול.‬
‫זה אומר שיש לו שפשפת,‬ ‫אז הם עדיין בבסיס השני.‬
‫סקס על יבש.‬ ‫-אני מעריכה את הבקיאות שלך,‬
‫אז אני יודעת שגלוריה תעריך את הידע שלך‬ ‫כשתספר לה על המודעה.‬
‫לא. אין סיכוי.‬
‫בפעם הקודמת חטפתי אגרוף בפרצוף.‬ ‫-כולנו חטפנו אגרוף, קם.‬
‫תעמוד מאחוריה כשאתה מספר לה.‬ ‫-היא גם בועטת.‬
‫כן, לקם יש שוקיים חלשות.‬
‫והוא גם שונא עימותים.‬
‫נכון. הדודן שלי חושב שקוראים לי קווין,‬ ‫ומעולם לא תיקנתי אותו.‬
‫שדמי תעשה את זה. היא הכי מאותגרת אנכית,‬
‫והיא טובה בהתחמקות ממכות.‬
‫או שנשאיר את המודעה על מסך המחשב,‬ ‫גלוריה תקרא אותה, ואף אחד לא יחטוף אגרוף.‬
‫על מה אני אמורה להסתכל‬ ‫חוץ מצילומי מסך של ציצים?‬
‫מודעה מטורפת בקרייגסליסט,‬
‫והיא…‬
‫לא כאן.‬
‫ראסטי פה, אני זזה.‬ ‫אבל אעשה הגהה למודעה שלכם כשתמצאו אותה.‬
‫היי, איפה מודעת הדרושים הקריפית שלך?‬ ‫-איזו מהן?‬
‫אה, זאת של ראסטי. מחקתי את החרא הזה.‬
‫ברבע השעה האחרונה?‬
‫כן. כשהלכתם לקרוא לגלוריה,‬ ‫ראיתי את המודעה על המסך,‬
‫והבנתי שאם היא תראה אותה, היא תרביץ לי.‬
‫בלי הוכחה, אין סיכוי שהיא תאמין לי.‬
‫ראיתי את המודעה. אני עדה.‬
‫ואת מוכנה לחטוף מכות?‬
‫גם זה וגם לא לחגוג את חג ההודיה בבית…‬
‫רגע, אין ארוחת חג?‬ ‫מה אני אעשה? אימא שלי עובדת.‬
‫תצטרף אלינו למסעדה.‬ ‫-או שתצטרף אליי.‬
‫גם אני מצטרפת אליהם למסעדה.‬ ‫אני לא סובלת את האוכל הטבעוני של אחותי.‬
‫שכחתי מעיל.‬
‫על מה אתם מסתודדים?‬
‫חג ההודיה. לכולנו יש תוכניות גרועות.‬
‫בואו נלך למרילונה.‬ ‫זו ארוחת החג הראשונה שלה ב-30 שנה.‬
‫את בטוחה שזה בסדר שנבוא?‬ ‫-ברור!‬
‫זה מרגש כל כך.‬
‫אני מזמנת לעצמי‬ ‫את חג ההודיה הכי טוב בחיים שלי.‬
‫עד שהיא תשמע על ראסטי.‬
‫כן, אבל לגמרי כדאי לספר לה בחג ההודיה.‬
‫היא תהיה עייפה מההודו,‬ ‫אז המכות שלה יהיו חלשות.‬
‫כן!‬
‫את תמיד מתנשקת בעיניים פקוחות?‬
‫לא, רק בדקתי אם אתה נהנה.‬
‫טוב, נישקתי אותך, אז… כן.‬
‫אנשים יכולים לשקר בנשיקה.‬
‫וגם בדקתי אם יש סימן שהרגשות שלך משתנים,‬
‫כי רגשות משתנים זה די הקטע שלך, נכון?‬
‫כן, את לא טועה.‬
‫אבל אני עובד על זה.‬
‫אני מקשיב לפודקאסט על זוגיות וקורא ספר.‬
‫אתה קורא ספר?‬
‫אוי, לא.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫לא ציפיתי שנדלג על השלב הכיפי ונקפוץ ישר‬ ‫לשלב של "לקרוא ספר כדי לתקן את זה".‬
‫מתי זה נעשה קשה?‬
‫זה תמיד היה קשה.‬
‫בדרך כלל היה לי קשה רק במכנסיים,‬ ‫אבל עכשיו קשה לי בראש ובלב.‬
‫לא יודע, זה קשה כי…‬
‫אנחנו מתגעגעים לדרמה!‬
‫ההתגנבות.‬ ‫-השקרים.‬
‫המתח, "זה יקרה או לא?"‬
‫עכשיו אין מתח, כי זה כבר קרה.‬ ‫-וזה משעמם.‬
‫ולמדתי מהספר שאני צריך‬ ‫לצאת עם מישהו שיהיה אדיש אליי וללמוד מזה,‬
‫ואני לא רוצה להיות אדיש אלייך.‬
‫כנראה נועדנו להיות רק ידידים.‬
‫קמרון, הנבואה שקיבלת התגשמה!‬ ‫היא דיברה עלינו!‬
‫באמת?‬
‫"לא משנה מה תבחר,‬ ‫זו תהיה הבחירה הלא נכונה."‬
‫דמי!‬
‫"אבל בסופו של דבר,‬ ‫אתה צריך לבחור לא לבחור."‬
‫אף אחד.‬
‫"וזו תהיה הבחירה, והיא תהיה נכונה."‬
‫והנה אני. רווק.‬
‫אלוהים, הכול נכון.‬
‫אני צריך לשאול את מכשפת הטיקטוק‬ ‫על מחזמר האביב.‬
‫אולי אני לא רוצה לדעת‬ ‫אם אני אגלם את ארון בר.‬
‫אבל אני רוצה.‬
‫שככה יהיה לי אנדרה!‬ ‫בנג'י רוצה שאפגוש את הוריו בחג ההודיה!‬
‫וזה דבר רע?‬ ‫-כן!‬
‫פרידות קשות כבר ככה,‬
‫אבל אם אפגוש את ההורים שלו‬ ‫בתלבושת התואמת-אבל-לא-יותר-מדי הזאת,‬
‫הם יאהבו אותה ואותי.‬
‫וזה יסבך את הפרידה שלנו,‬ ‫כי אני לא רוצה לפגוע בהורים שלו!‬
‫למה אתה רוצה להיפרד מבנג'י?‬
‫כי הוא נודניק דרגה חמש‬ ‫שנדבק אליי ואומר רק דברים נחמדים. זה סיוט.‬
‫נשמע מוכר.‬
‫כן. ו…‬
‫שככה יהיה לי אנדרה! הוא אני ואני אתה?‬
‫הייתי כזה נזקק?‬
‫ואו. מתברר שאפילו אני‬ ‫צריך לשמוע את האמת כדי להתפתח.‬
‫טוב, אז מה לעשות?‬ ‫איך אני זורק אותו בצורה אוהבת?‬
‫ומה התוכניות שלנו לחג?‬
‫נחמד לפגוש אותך סוף סוף.‬
‫מריו מתנצל שהוא לא בא. הוא בניו יורק.‬
‫ורובי במרין עם חברים.‬
‫והתאומים התחילו לריב,‬
‫אז השארנו אותם בבית כמתנה לך ולנו.‬
‫נכון, רובן? רובן!‬
‫את נראית בדיוק כמוה.‬
‫הפנים שלך הן הפנים שלה.‬
‫כן.‬ ‫-ויש לך בית מקסים.‬
‫כן.‬
‫שניכנס?‬
‫כן.‬
‫מעולה!‬
‫לכי אחריהם! תני להם קצת גבינה. אולי חיבוק.‬
‫בסדר.‬ ‫-גלו!‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫אז פה היא החביאה את זה.‬
‫מרילונה ואני שיחקנו משחק‬ ‫שבו המצאנו משחקים,‬
‫והמשחק שלה נקרא "איפה הכלים?"‬ ‫ומתברר שהם פה.‬
‫מה?‬ ‫-כן, הפסדתי.‬
‫בכל אופן, איך נחמם את האוכל?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אבל לא צריך לחמם את תבשיל הקשיו שלי.‬
‫אפשר להגיש אותו נא.‬ ‫-הגועל הזה? אין מצב.‬
‫זו הארוחה הראשונה של מרילונה‬ ‫עם המשפחה שלה.‬
‫היא תקבע את הרושם הראשוני,‬ ‫ורושם ראשוני נשאר לעד.‬
‫לא נאכזב אותה ונכריח את כולם לאכול משהו‬
‫שמסריח כמו אוטובוס צפוף‬ ‫או השעה ה-15 בצילומי פורנו.‬
‫הבנתי! זה לא בשבילך.‬
‫זה לא בשביל אף אחד.‬
‫את יודעת שהחבר שלי בכנופיה, כן?‬
‫שכחתי מזה. בסדר, אילו תוספות יש?‬
‫כי זה גם חג ההודיה הראשון שלי עם חבר.‬
‫אל תיעלבי, דווינה,‬
‫אבל הוא גבר אוכל בשר,‬ ‫והוא לא יכול לשרוד על אהבה בלבד.‬
‫אמרת "אהבה"?‬
‫כן. ראסטי אמר שהוא מתאהב בי.‬
‫והאמנת לו?‬
‫כלומר, התאהבת בו?‬
‫בתיאבון, ביצ'ס. הבאתי את ההודו.‬
‫איפה תרנגול ההודו הצלוי?‬
‫בידיי. הבאתי אותו מהמעדנייה הכי טובה.‬
‫אל תהיי שלילית. אני אכין פירה ו…‬
‫אנחנו נזמן ארוחה.‬
‫היי, מתוקה.‬ ‫-איך אתה מרגיש?‬
‫עדיין יש לי קצת בחילה.‬
‫לחזור הביתה? אני יכולה לחזור.‬
‫תישארי. לוסיה מטפלת בי.‬
‫היי, אמרתי לך ליהנות,‬ ‫וגלוריה הבטיחה לי שיהיה לך כיף.‬
‫אז תיהני. זאת פקודה.‬
‫יבוצע.‬
‫ותשמרי על אחותך.‬
‫אני לא יודע מה קורה איתכן,‬
‫אבל אתן משפחה, וזה חשוב.‬
‫אינס, תבטיחי.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫אחותי בטח אהבה אותך.‬
‫הייתי המועדפת עליה. נכון, מותק?‬
‫מותק!‬
‫זה בלתי נתפש.‬
‫את זהה לה לגמרי…‬
‫אבל את לא היא.‬
‫זה טוב.‬
‫לא, אני יודע. זה האהוב עלייך.‬
‫אני שמח שנהנית.‬
‫בסדר. לילה טוב. גם אני אוהב אותך.‬
‫היי.‬ ‫-מה שלום סבתא שלך?‬
‫טוב. היא ואימא שלי לא רבו בינתיים.‬
‫אני שמח שהן מבלות זמן יחד,‬ ‫אבל אני מתגעגע לסבתא שלי.‬
‫בשנה הבאה אשמור אותה לעצמי,‬ ‫ושנינו נכין לה ארוחת ערב.‬
‫שנינו?‬
‫את ואני.‬
‫זוזו, אנשים!‬ ‫כולם צריכים לעבוד באופן שיטתי.‬
‫יש בזה מדע ומתמטיקה!‬
‫זה מדע ומתמטיקה וקצת אמנות!‬
‫מוכנה לחמאה?‬ ‫-אתה מנסה לחבל בי?‬
‫חמאה מוסיפים בסוף, אחרת היא לא תימס טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫תפוחי האדמה מתקררים!‬
‫זה מוכן בעיניך? זוזי, מהר!‬ ‫אנחנו מאבדות חום.‬
‫תשימי את התפודים בחזרה על האש.‬ ‫יש לנו 30 שניות להציל אותם.‬
‫זוזו, אנשים! זוזו כאילו עשיתם את זה בעבר!‬ ‫-אבל מעולם לא עשיתי את זה!‬
‫אני אביא קצת אצות בזמן שתירגעי.‬
‫כנ"ל. החרדה שלי בכוננות אדומה!‬
‫יופי! לכו! אתם מגעילים אותי!‬
‫אני מתחילה להתחרפן.‬
‫הכול בסדר, או שיש בעיות בגן עדן?‬
‫אני וקם? לא, הכול מצוין.‬
‫טוב מתמיד. נפרדנו.‬ ‫-מה?‬
‫אמרת את זה ברוגע,‬ ‫וזה מוזר, כי את לא אדם רגוע.‬
‫נכון. אבל אני רגועה כי יש לי אמונה וסוד.‬
‫אפשר לגלות לך?‬
‫כשהייתי בת שלוש, סבתא שלי,‬ ‫שניחנה בראיית הנולד, כמוני,‬
‫אמרה לי משהו ממש לפני שהיא מתה.‬
‫גם את גילית שסבא שלך הוא אבא שלך?‬
‫לא משנה. יש לי הורים בגיל רגיל. תמשיכי.‬
‫טוב, סבתא שלי אמרה שאיתקל בהרבה מהמורות‬
‫בדרך לפין שלי לנצח.‬
‫סבתא שלך דיברה על פין לנצח כשהיית בת שלוש?‬
‫היא גססה והייתה די מסטולית.‬
‫אבל היא אמרה שהוא יהיה‬ ‫הבחור שלא יודע לקרוץ. הוא פשוט ממצמץ.‬
‫זה טיפשי. מי לא יכול לקרוץ?‬ ‫-הפין שלי לנצח.‬
‫דמי, יש לך שנייה?‬
‫צריך לספר לגלוריה על ראסטי.‬
‫צריך להוציא אותה מהקשר המזויף הזה‬ ‫לפני שהיא תפתח רגשות אמיתיים.‬
‫מאוחר מדי. היא כבר מאוהבת.‬ ‫-ולכן עדיף שנניח לזה.‬
‫כלום לא ישתנה אם נספר לה,‬ ‫והיא רק תשנא אותנו ו/או תרביץ לנו.‬
‫אז מה? שתשנא אותנו ו/או תרביץ לנו!‬
‫אני לא מסוגלת.‬ ‫-אני לא מספר לה.‬
‫מה לא תספר לה?‬
‫גם אתם חושבים שמרילונה הרגה את בעלה?‬
‫רגע. את חושבת שהיא הרגה את בעלה,‬ ‫ועדיין הזמנת אותנו לבית שלה?‬
‫טוניו משלם לראסטי שיצא איתך!‬
‫מה?‬
‫זו האמת, גלו.‬
‫הוא פרסם מודעה בקרייגסליסט. ראינו אותה.‬
‫אני חושב שבדרכו הייחודית, הוא ניסה לעזור.‬
‫ראיתם את טוניו כותב אותה?‬
‫לא.‬ ‫-ראיתם אותה באתר?‬
‫לא.‬
‫ראינו אותה במחשב של טוניו.‬ ‫-אחותי יכלה לשתול אותה שם.‬
‫אבל כנראה קל יותר להאמין לשקר המטורף הזה‬
‫מאשר להאמין שמישהו באמת אוהב אותי.‬
‫זו לא אהבה.‬
‫זו עבודה.‬
‫תשתקי, אינס!‬ ‫-אני יודעת שקשה לשמוע את זה,‬
‫אבל זו האמת.‬
‫מה את יודעת על האמת?‬
‫אני יודעת שלא סיפרתי את האמת‬ ‫כשאמרתי שלראסטי יש חברה,‬
‫אבל אני לא תמיד משקרת.‬
‫נכון. לפעמים את יכולה להיות כנה.‬
‫ראיתי מה כתבת ביומן שלי, וזה נכון.‬
‫את קללה.‬
‫את הסיבה שאימא מתה.‬
‫לאימא היה סרטן.‬
‫שהופיע באורח פלא כשהיא הייתה בהיריון איתך!‬
‫יש עוד פירה במטבח?‬ ‫-היה, אבל הוא נעלם.‬
‫דווינה. היא שוכחת בנוחות‬ ‫שהיא טבעונית כשהיא שיכורה.‬
‫שמתי שמנת בפירה, כלבה טבעונית מזויפת.‬
‫מה?‬
‫שלום, אנשי מסיבות!‬
‫אל תדאגו. הרובוט ינקה את זה.‬
‫הרובוט!‬
‫בחיים,‬
‫כשמגיעים לגילי, יש הרבה זמן לחשוב‬
‫והרבה צרבת.‬
‫והצרבת הזאת היא לא רק קלקול קיבה.‬
‫היא גם חרטה.‬
‫חרטה על החיים שהיו לנו‬ ‫ועל החיים שלא היו לנו.‬
‫לחיי המשפחה של אחותי.‬
‫המשפחה שלך.‬
‫לחיי המשפחה שלי.‬
‫אני מבטיחה לא להתחרט על הזמן שנותר לי.‬
‫ו…‬
‫אנחנו נגלוש באבובים‬
‫במורד הר או נהר, תלוי בעונה,‬
‫נלבש פיג'מות תואמות בחגים,‬
‫ונאמץ יחד כלב בשם בארק וולברג‬
‫או בארקי בארק.‬
‫אף פעם לא היה לי כלב,‬ ‫לכן אני צריכה שנאמץ אותו יחד.‬
‫וגלוריה,‬
‫תודה שהזכרת לי שלפעמים‬ ‫הכוס יכולה להיות חצי מלאה,‬
‫וחדר יום ההולדת הקריפי יכול להיות חצי ריק.‬
‫מה?‬
‫סליחה.‬
‫עכשיו סיימתי. להרים כוסות.‬
‫חג הודיה שמח.‬
‫חג הודיה שמח!‬
‫גם אני רוצה להגיד משהו.‬
‫אז…‬
‫הכרתי אתכם בגלל עבודה,‬
‫אבל קיבלתי הרבה יותר מעבודה.‬
‫קיבלתי משפחה.‬
‫אני לא יכול להגיד לכם‬ ‫כמה אני אסיר תודה וכמה אתם יקרים…‬
‫"יקרים"! בחירת מילים מעניינת.‬
‫סליחה על ההפרעה,‬ ‫אבל סתומים חטטניים בחדר רוצים לדעת:‬
‫הדוד שלי שילם לך‬ ‫כדי שתפלרטט איתי ותסיח את דעתי?‬
‫זה טיפשי. פשוט תגיד את האמת.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-רואה, אינס? הוא מצטער.‬
‫מה? "מצטער"? על מה אתה מצטער?‬
‫אני נשבע, ברגע שהבנתי שאני באמת מחבב אותך,‬
‫הפסקתי לקחת את הכסף.‬
‫ברגע ש…‬ ‫-זה נכון?‬
‫יש לי בחילה.‬
‫היי, גלוריה. בואי איתי. בואי נדבר על זה.‬
‫על מה נדבר?‬
‫על זה ששיקרת לי בשביל כסף?‬
‫אתה יודע, זה הגיוני.‬
‫איך תדע מהי אהבה‬ ‫כשאימא שלך מעולם לא אהבה אותך?‬
‫מישהו רוצה תוספת?‬
‫טעיתי.‬
‫אף אחד לא יכול לזמן לעצמו מציאות אחרת.‬
‫דברים רעים פשוט קורים לאנשים טובים.‬
‫ראסטי לא אמיתי.‬
‫ואבא שלי גוסס, ואני הסתומה.‬
‫הייתי כזאת מטומטמת.‬
‫נולדתי בחרא, ושם אני אמות.‬
‫תשתקי!‬
‫אני רצינית.‬
‫לא, אני רצינית.‬
‫תשתקי.‬
‫התוכי שציירת נראה כמו זין עם כנפיים,‬ ‫אבל ראסטי בכל זאת נתן לך לנצח.‬
‫אם זו לא אהבה, מה כן?‬
‫אוי, גלו.‬
‫למען עצמך, תנשמי נשימה עמוקה ו…‬
‫מספיק להתבכיין!‬
‫אני יודע שאתה שחקן, אבל מספיק עם ההצגה.‬
‫אף אחד לא מאמין לך.‬ ‫-זו לא הייתה הצגה.‬
‫גבר! זה נגמר. היא בחיים לא תסלח לך.‬
‫קיבלתי עבודה!‬ ‫וכשהבנתי שטעיתי, תיקנתי את הטעות.‬
‫שלא כמוך. את לא מתקנת כלום.‬
‫בולשיט. התוודיתי בפניך.‬
‫אמרתי לך ששיקרתי.‬ ‫-כן, אבל לא אמרת לגלוריה.‬
‫לא ידעתי איך.‬
‫גם אני לא ידעתי.‬
‫אני עדיין רעבה בגלל אחותי האנוכית.‬
‫לא אכלתי את הפירה הארור שלך!‬
‫אז מי אכל?‬ ‫-לא אכפת לי! אני אתקשר לג'וקר שיאסוף אותי.‬
‫רואה? את אשמה, זונה אוכלת עמילן!‬
‫לא יודע. הכנתי הרבה.‬ ‫היא יכולה לאכול חמישה קילו פירה?‬
‫אתה שיכור?‬
‫לא.‬
‫קריצה.‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫קם הוא הפין שלי לנצח.‬
‫מה?‬
‫דוד אמיליו לקח את הפירה!‬
‫מי?‬
‫הקערה עם הפרצוף!‬
‫מה?‬ ‫-טוב, הגיע הזמן שכולם יפסיקו לשתות.‬
‫אני המקור לבעיות שלי,‬ ‫ואני צריכה להפסיק לחבל בעצמי.‬
‫נכון.‬
‫כי ראסטי הפסיק לקחת את הכסף והתוודה,‬
‫וזה מוכיח שבאמת אכפת לו ממני!‬
‫וציפור הזין.‬
‫הוא בחר בציפור הזין.‬
‫אני חייבת להפסיק להיות שיפוטית ושתלטנית‬ ‫ולהתחיל לפתוח את הלב.‬
‫אסור לי לתת לו לחשוב שזה נגמר.‬ ‫אני צריכה לבקש סליחה.‬
‫בינגו.‬
‫על לא דבר.‬
‫אני צריכה ללכת להתנצל.‬
‫לכי! לכי לגבר שלך, ואז תקראי לחברים שלך.‬
‫יש לי הפתעה בשבילך שצריכה קהל.‬
‫אני לא יודעת למה כל כך קשה לי‬ ‫להודות בטעויות שלי.‬
‫אולי אני מפחדת שאני טעות בעצמי.‬
‫לא. את פשוט אנושית.‬
‫כולנו מקנאים לפעמים.‬
‫אני לא מקנאת.‬
‫אל תתנשא עליי!‬
‫שלא כמוך, לא לקחתי עבודה שכרוכה במרמה.‬
‫לא, רק חיבלת באחותך כי לא השגת את הבחור.‬
‫אתה חושב שאני עדיין בקטע שלך?‬ ‫-אם לא, למה את מדברת איתי ולא עם אחותך?‬
‫אתה כזה שמוק!‬
‫תקשיבי, את צריכה להמשיך הלאה.‬
‫אולי אם תוציאי את זה מהמערכת שלך,‬ ‫זה ייגמר.‬
‫אז… תנשקי אותי.‬
‫פשוט תעשי את זה.‬ ‫-אני לא רוצה לנשק אותך.‬
‫בסדר, אז אל תנשקי אותי. אבל תמשיכי הלאה.‬
‫רואה? כלום! לא הרגשתי כלום!‬
‫ראסטי?‬
‫אני יודעת. אני יודעת שהייתי מגעילה.‬
‫את לא צריכה להמשיך.‬
‫בבקשה, לא.‬
‫אבל אמרתי דברים נוראים לשניכם.‬
‫אני ממש מצטערת. בבקשה, תסלחו לי.‬
‫בואו, למרילונה יש הפתעה.‬
‫נו כבר!‬
‫אפשר לעזור לך?‬ ‫-לא, זה יהרוס את החשיפה.‬
‫זה בטח מה שהיא אמרה לבעלה‬ ‫לפני שהיא הרגה אותו.‬
‫מזל טוב!‬
‫מה זה?‬
‫צ'ק, סתומה.‬
‫אבל למה? בשביל מה?‬
‫כדי להראות לך‬ ‫שלא רק דברים רעים קורים לאנשים טובים.‬
‫גם דברים טובים קורים.‬
‫חוץ מזה, אני ביץ' עשירה שאוהבת משחקים.‬
‫אלוהים. אנחנו במצלמה נסתרת?‬
‫אין מצלמה, אבל יש פרס משנה חיים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כסף! כמה?‬
‫טוב, זה תלוי בכם.‬
‫אני יכולה לכתוב לכם ברגע זה‬ ‫צ'ק על מיליון דולר,‬
‫בלי שום מחויבות, מתנה, או…‬
‫כן!‬
‫לחלופין, אתם יכולים לבחור‬ ‫להוציא מיליון דולר בשלושה חודשים‬
‫ולסיים בלי כלום,‬
‫ולקבל עשרה.‬
‫עשרה דולר?‬
‫עשרה מיליון.‬
‫זו בדיחה.‬ ‫-לא.‬
‫מה זאת אומרת, "לסיים בלי כלום"?‬
‫אסור לכם לקנות שום דבר שאפשר לשמור.‬
‫אתם פשוט צריכים להוציא את הכסף,‬ ‫אבל אסור לכם לבזבז אותו.‬
‫זה לא הגיוני.‬ ‫-זה הגיוני.‬
‫זה יתברר אם תבחרו באפשרות הזאת.‬
‫כמה קשה להוציא כסף בלי תמורה?‬
‫אה, סיפור חיי.‬
‫תצטרכו לראות זאת בעצמכם כדי לגלות.‬
‫אבל אם תיכשלו, לא תקבלו כלום,‬
‫אז בחרו בתבונה.‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫אלווה אתכם החוצה.‬
‫גלוריה.‬
‫בזמן שלא אהיה פה, תגיעו להחלטה,‬
‫ואז אחתום על הצ'ק הזה.‬
‫ועל צ'ק קטן שאפשר באמת לפדות.‬
‫מה?‬
‫זה כל כך הרבה כסף!‬
‫לעזאזל.‬
‫כמה בוחטות צריך כדי לגור פה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל הכסף של רולרוורלד יהיה התחלה טובה.‬
‫שוב הקשקוש הזה?‬ ‫-שמעתי את אחותה של דווינה.‬
‫היא אמרה שג'מאל וסבתא מרטינז‬ ‫מצאו את הכסף של רולרוורלד.‬
‫אם הם מצאו את הכסף, הכסף אמיתי.‬
‫גם אם הזקנה מצאה את הכסף, היא מתה.‬
‫איפה השלל?‬
‫זה הכסף של סנטוס.‬
‫כן, מלפני 40 שנה! הכסף הזה נעלם, אחי.‬
‫נהנינו מאוד!‬
‫אתה יודע מה זה צירוף מקרים קרמתי?‬
‫אין דבר כזה.‬
‫תראה.‬
‫אישה מתה הולכת עם משפחתה.‬
‫הכלבה זייפה את מותה.‬
‫כדי לשמור לעצמה את הכסף שלנו.‬
‫שכחתי את הבלונים!‬
‫חבר'ה, זה מטורף.‬ ‫זה יכול לשנות את החיים שלי. החיים שלנו.‬
‫מיליון דולר.‬
‫או עשרה.‬ ‫-זה ישנה הכול.‬
‫שינוי אמיתי, לא רק זמני.‬
‫מה לעשות?‬ ‫-"המזל נוטה חסד לאמיצים."‬
‫זה מה שקינמון אמרה.‬ ‫-וכל הנבואות שלה התגשמו.‬
‫לא נכון.‬
‫היא אמרה שמישהו ימות, ואף אחד לא מת.‬
‫לכו מכאן. זה שטח פרטי.‬
‫יש לך משהו ששייך לנו.‬
‫חשבתי שלא סיפרת לי את כל הנבואה שקיבלת.‬ ‫היה עוד חלק?‬
‫כן.‬
‫היא אמרה שאחות אחת תביא למפלתה של השנייה.‬
‫אתם מבלבלים ביני לבין אחותי.‬
‫שמי מרילונה, לא מריסול. הכסף שלכם לא אצלי.‬
‫את לא עובדת על אף אחד, גברת.‬ ‫תביאי את הכסף!‬
‫אני לא מאמינה שזה קורה.‬
‫כל חיי ציפיתי לדברים רעים,‬ ‫ודברים רעים קרו.‬
‫אבל הם קרו באשמתי. אני זימנתי אותם.‬
‫הייתי הקללה של עצמי.‬
‫אילו הייתה לי קצת יותר אמונה,‬
‫הייתי רואה את הטוב שתמיד היה סביבי.‬
‫היי, זקנה!‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫תמיד הימרתי על עצמי,‬
‫כי להמר על עצמי תמיד היה ההימור הבטוח,‬
‫אבל היום זה נגמר!‬
‫היום אני אפסיק להמר על רק עצמי‬
‫ואתחיל להמר על כולנו.‬
‫חשבנו שהקופסה הזאת היא קללה,‬
‫אבל היא ברכה.‬
‫היא הביאה אותנו לכאן, לרגע הזה.‬ ‫זה הרגע שלנו!‬
‫תשכחו מהכסף הקל. אנחנו הולכים על זה בגדול!‬
‫אנחנו נוציא מיליון דולר ונקבל עשרה.‬
‫נשנה את החיים שלנו לטובה.‬
‫סוף סוף נקבל את מה שמגיע לנו‬ ‫ונציל את אבא שלי!‬
‫אנחנו לא מקוללים!‬