‫- ג'ונס, רחוב 12 -‬
‫להרבה מאפיונרים יש כינויים‬
‫בגלל משהו שעשו או הרגל שיש להם.‬
‫אם מישהו אוהב בננות, ‬ ‫קוראים לו "ג'ואי בננות".‬
‫לי קראו "סאלי אובאץ"‬
‫כי באיטלקית אומרים "פאצו", משוגע.‬
‫כי הייתי עושה דברים מטורפים.‬
‫בגיל 31 קיבלתי משימה בתור מאפיונר‬
‫לנסוע לפלורידה ולהעביר מסר למישהו‬
‫ששכב עם אשתו של חבר רשמי במאפיה.‬
‫אז טסתי לפלורידה.‬ ‫פגשתי שם מישהו, הוא נתן לי‬
‫מדים של יו-פי-אס, ‬ ‫משאית של יו-פי-אס ונסעתי לבית.‬
‫נקשתי על הדלת.‬
‫הבאתי קופסה קטנה. החברה פתחה את הדלת.‬
‫דחפתי אותה הצידה, ‬ ‫נכנסתי לשם, הצמדתי לו סכין לגרון‬
‫וקשרתי אותו לשולחן הביליארד.‬
‫תעניש אותו כמו שצריך.‬
‫הורדתי לו את המכנסיים.‬
‫תענה את המזדיין הזה.‬
‫ואז חתכתי לו את הביצים.‬
‫זה לא היה אישי. סך הכול עסקים.‬
‫יש במאפיה שלושה חטאים חמורים, ‬
‫לא לשכב עם אשתו של חבר רשמי, ‬
‫לא למכור סמים ואף פעם לא להיות משת "פ.‬
‫סתום את הפאקינג פה שלך.‬
‫אתה כל הזמן פותח את הפה!‬
‫זה גזר דין מוות.‬
‫בזמנו, זה היה הדבר הכי חמור שאפשר לעשות.‬
‫כל שתי שניות. היי, סתום את הפאקינג פה!‬
‫הכול היה צריך להישאר סודי.‬
‫אסור לחשוף שום מידע‬
‫ולהפוך למשת "פ או מלשן.‬
‫אם יתפסו אותי מדבר, ‬ ‫אז גם אני פאקינג משת "פ.‬
‫אם אתה "משטנקר", מענים אותך.‬
‫חותכים ממך חתיכות ושורפים אותך.‬
‫גורמים להם לסבול.‬
‫שמתי לו עניבה סביב הגרון‬ ‫והרגתי אותו על המקום.‬
‫הרבה פעמים המאפיה‬ ‫הייתה משאירה את הגופה במקום גלוי.‬
‫הם רצו להראות מה קורה‬ ‫למי שמתנהג בחוסר כבוד וחוסר נאמנות.‬
‫תגידו לאפס הזה‬
‫שאני, ג'ון גוטי, ‬ ‫אוריד לו את הראש המזדיין שלו.‬
‫מוצץ זין.‬
‫אוריד לך את הראש.‬
‫- לגבור על גוטי -‬
‫המנהיג של אחת ממשפחות הפשע המאורגן‬ ‫הגדולות ביותר באמריקה‬
‫עומד למשפט בניו יורק.‬
‫התובעים מאשימים את ג'ון גוטי‬
‫בכך שרצח כדי להגיע לראש המאפיה.‬
‫שמי דיאן ג'קלוני.‬
‫בשנות ה-80, ‬ ‫הייתי משנה לתובע הכללי של ארה "ב‬
‫במחוז המזרחי של ניו יורק.‬
‫חקרנו פשע מאורגן, חקרנו עבירות סמים, ‬
‫חטיפת כלי רכב, פחות או יותר הכול.‬
‫וב-1985 הגשנו את האישומים נגד ג'ון גוטי‬
‫ושמונה מבני משפחת גמבינו.‬
‫- בוס מאפיה -‬
‫האישומים היו רצח, ‬
‫הימורים לא חוקיים, הלוואות בשוק האפור‬
‫וחטיפת משאיות.‬
‫על הכף מונחים החופש האישי שלו ומקומו‬
‫בצמרת משפחת הפשע החזקה ביותר באמריקה.‬
‫בזמן שהתמקדנו בג'ון, ‬
‫והתקדמנו בפיתוח האסטרטגיה‬ ‫להגשת אישומים בתיק, ‬
‫פתאום שמענו שדיאן עומדת להגיש אישומים.‬
‫כולנו היינו קצת… מופתעים.‬
‫לאף-בי-איי לא היה שום קשר לחקירה הזאת.‬
‫חקרנו את גוטי בנפרד.‬
‫אז היה סכסוך לגבי זה.‬
‫רק לנו היה תיק מוכן.‬
‫אז אנחנו היינו אלה‬ ‫שהיו צריכים להפילו אותו.‬
‫חשבנו שיש לנו מספיק ראיות‬ ‫כדי להרשיע את ג'ון גוטי והאנשים שלו.‬
‫האישומים מתפרשים על פני 18 שנים‬
‫כשגוטי היה קאפו במאפיה, ‬ ‫לפני שהפך לבוס המשפחה.‬
‫אם יורשע, גוטי עלול לקבל מאסר של 20 שנה.‬
‫- ספטמבר 1986 -‬
‫- המשפט השני, היום הראשון -‬
‫מחוץ לבית המשפט היה קרקס של ממש.‬
‫אווירה חשמלית ותזזיתית.‬
‫מעולם לא הייתי במשפט עם‬ ‫תשומת לב תקשורתית כזו ברמה הלאומית.‬
‫היה לנו משפט עם דמויות גדולות מהחיים.‬
‫היה את ג'ון גוטי.‬
‫אתה ראש המשפחה החדש?‬
‫המשפחה שלי. הבית שלי, אשתי והילדים.‬
‫זאת המשפחה היחידה? מה עם משפחת גמבינו?‬
‫הייתה את דיאן ג'קלוני.‬
‫היו קטגורים שלא רצו את התיק.‬ ‫אחת מהם כן, דיאן ג'קלוני.‬
‫בחורה מהשכונה שרדפה אנשים רעים.‬
‫בוקר, מר קטלר.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫היה את עוה "ד של גוטי, ברוס קטלר.‬
‫את מי אתה מייצג?‬ ‫-אני מייצג את גוטי.‬
‫בחור מברוקלין‬ ‫שהיה מאוהב באיש הזה, ג'ון גוטי.‬
‫ברוס קטלר. זה מצחיק.‬
‫אני חושב שהוא רצה להיות ג'ון גוטי.‬
‫הוא התלבש כמו ג'ון גוטי, ‬
‫והוא לחץ לנו ידיים‬ ‫ונישק אותנו על הלחי כמו מאפיונר.‬
‫והייתה לנו סוללה של סנגורים מצוינים אחרים‬
‫שהגנו על הלקוחות שלהם.‬
‫האמת, אם יש לי כלל אצבע אחד, ‬
‫זה אף פעם לא לשאול את הלקוח מה קרה, ‬
‫כי, בכנות, לא ממש אכפת לי.‬
‫מה שחשוב לי‬ ‫זה מה שהממשלה אומרת שתוכל להוכיח.‬
‫וזו המהות של להיות סנגור.‬
‫שמי מייקל שפירו, ‬
‫ובספטמבר 85, הייתי בן 35, ‬
‫ועבדתי על תיק גוטי.‬
‫- בית משפט של המדינה -‬
‫האישומים העיקריים היו אישומי "ריקו".‬
‫"ריקו" הוא חוק נגד ארגוני סחיטה ושחיתות.‬
‫היופי באישום ריקו מנקודת מבט של תובע‬
‫הוא שאפשר להשתמש בפשעים‬
‫שכבר היו הרשעות לגביהם.‬
‫צוות ההגנה ידע שהממשלה מעולם‬ ‫לא הפסידה בתביעת ריקו.‬
‫בתיק גוטי, אחד מהאישומים‬
‫היה ההריגה של ג'ימי מקברטני בסטטן איילנד.‬
‫גוטי הודה באשמה.‬
‫הוא נכלא אחרי שהורשע.‬
‫אז השאלה היחידה לחבר המושבעים הייתה‬
‫האם הרצח הזה והאישומים האחרים בתביעת הריקו‬
‫הוא חלק מקידום האינטרסים‬ ‫של משפחת הפשע המאורגן, גמבינו?‬
‫וזה מה שדיאן ג'קלוני ניסתה להוכיח.‬
‫אני בחור צעיר, רק חמש שנים בתפקיד.‬
‫יש לי הרבה אנרגיות.‬
‫אני יושב בשורה האחורית של אולם בית המשפט.‬
‫ג'ון קם, הוא מסתכל סביב באולם, ‬ ‫והוא רואה אותי, ‬
‫אני לא אדם קטן, והוא אמר, "היי! מי אתה?"‬
‫סוג של נעמדתי ועשיתי תנועה כזו.‬
‫שאלתי, "דיברת אליי"?‬
‫הוא אמר, "כן, מי אתה?"‬ ‫עניתי, "ג'ורג' גבריאל."‬
‫"אני בצוות של ברוס מאו. באתי לצפות ו…"‬
‫"אז לך תגיד לברוס מאו‬
‫שאני אשתחרר הביתה. לא ירשיעו אותי."‬
‫אמרתי, "אה, טוב".‬
‫"אם תשתחרר, אבוא לברך אותך."‬
‫בזמנו, לא ידעתי, ‬ ‫ולא נראה לי שהרבה כתבים ידעו, ‬
‫שהאף-בי-איי לא רצה שג'קלוני תטפל בתיק הזה.‬
‫אז היה מתח.‬
‫כשדיאן ג'קלוני הגישה כתב אישום‬ ‫נגד ג'ון גוטי והצוות שלו, ‬
‫בצוות הזה היה אדם בשם וילי בוי ג'ונסון, ‬
‫שהיה נאמן לגוטי.‬ ‫הוא היה עם גוטי מאז שהיו נערים.‬
‫אבל הוא גם היה משת "פ.‬
‫וילי בוי ג'ונסון שיתף פעולה עם האף-בי-איי‬
‫במשך שנים, אבל אף אחד לא ידע.‬ ‫לא חלקנו את זה עם אף אחד.‬
‫הלכנו לדיאן ג'קלוני וביקשנו‬ ‫ממנה לא להגיש כתב אישום.‬
‫ואמרתי לבוסים שלי, ‬
‫"אם לא נעשה משהו ונעצור את זה, ‬
‫גוטי יהרוג אותו‬
‫אם יתברר שהוא היה מודיע."‬
‫וילי בוי ג'ונסון‬ ‫לא היה רק מודיע של האף-בי-איי.‬
‫הוא גם היה פושע אלים.‬
‫הוא היה מעורב מאוד בפעולות האלימות ביותר‬
‫שהכנופיה ביצעה.‬
‫ולא יכולנו להפריד בינו לבין כתב האישום‬
‫ועדיין לתבוע בתיק.‬
‫באולם בית המשפט, דיאן ג'קלוני, ‬ ‫לאימת האף-בי-איי, ‬
‫הסבירה לשופט ש…‬
‫רצינו להעביר‬ ‫את אחד הנאשמים למתקן כליאה אחר‬
‫כי הוא היה מודיע במשך 15 שנה.‬
‫קוראים לו "וילי בוי".‬ ‫הוא יושב ליד ג'ון גוטי, ‬
‫אבל הוא רחוק מלהיות קרוב.‬
‫זה היה הלם די גדול. גוטי ישב ממש לידו.‬
‫הדרך שבה זה נחשף… הייתה איומה.‬
‫וילי בוי היה איתנו במשך שנים.‬
‫הוא הכניס לארגון הרבה כסף.‬ ‫הוא הכיר את כל חמש המשפחות.‬
‫כשלקחו את וילי בוי כדי להעביר אותו, ‬
‫ג'ון גוטי נתן לו מבט שהיה הורג אותו.‬
‫לא הייתם רוצים‬ ‫לבטח אותו בפוליסת ביטוח חיים‬
‫אם הייתם חברת ביטוח.‬
‫לא נהנינו ממה שעשינו, אבל עשינו מה שנחוץ.‬
‫ידענו שתוחלת החיים שלו לא ארוכה.‬
‫כשיש לנו מודיע, ‬
‫חלק מהדרך לשכנע אותו היא לומר, ‬ ‫"לא נחשוף את הזהות שלך".‬
‫דיאן ג'קלוני התעלמה מזה לחלוטין.‬
‫בבית המשפט היום, ‬ ‫עוזרת התובע הכללי, דיאן ג'קלוני, ‬
‫התחילה בהצהרת הפתיחה שלה‬ ‫בכך שסיפרה למושבעים…‬
‫הצהרת הפתיחה של דיאן ג'קלוני‬ ‫הייתה די טובה במשפט הזה.‬
‫מרשימה מאוד.‬
‫התחלנו עם הרצח של מקברטני, ‬
‫כי הוא הראה‬ ‫את עלייתו של ג'ון גוטי לעמדת כוח.‬
‫ואז דיברתי על המרכיבים השונים בכתב האישום.‬
‫אז סקרנו את ההלוואות בשוק האפור, ‬ ‫את חטיפת המשאיות, ‬
‫דיברנו על ההימורים.‬
‫ג'קלוני טענה שכמה פשעים‬ ‫שבגינם נאשמים אחרים במשפט הזה‬
‫כבר ריצו מאסר לא היו תקריות בלתי קשורות, ‬
‫אלא חלק מקנוניה לעבוד יחד כדי לבצע פשעים.‬
‫כשהתיישבתי, הרגשתי שעשיתי את העבודה שלי, ‬ ‫והרגשתי די טוב לגבי זה.‬
‫זו כנראה הפעם האחרונה‬ ‫שהרגשתי בנוח באולם בית המשפט הזה.‬
‫עורך הדין של גוטי, ברוס קטלר, מיד תקף.‬
‫ברוס קטלר צלב אותה.‬
‫ברוס אמר לחבר המושבעים‬
‫לחשוב על האישומים בתור תבשיל מגעיל.‬
‫אני זוכר את זה כי כתבתי את זה בשבילו.‬
‫הוא אמר, "אי אפשר להכין נזיד שמישהו יבלע‬
‫מכל המרכיבים הרקובים האלה, ‬ ‫לא משנה כמה זמן זה יתבשל."‬
‫ובעצם, בהצהרת הפתיחה שלו, ברוס קטלר…‬
‫פשוט לקח את כתב האישום‬
‫ואמר שזה חתיכת זבל, ‬
‫והוא קרע אותו לשניים, וזה היה דרמטי מאוד.‬
‫המושבעים היו מרותקים אליו, ואז הוא פשוט…‬
‫זרק את כתב האישום לפח‬ ‫באולם בית המשפט ואמר…‬
‫"זה המקום הראוי לכתב האישום הזה, ‬ ‫פח האשפה."‬
‫חתיכת הצגה. דרמה של ממש.‬
‫זה היה… רגע של הלם.‬
‫התיק של דיאן היה מבוסס על הרבה עדים.‬ ‫זה תמיד כרוך בסיכון גדול.‬
‫אנחנו לא מדברים על אנשים רגילים מהרחוב.‬
‫מדובר על אנשים‬ ‫שנמצאים בפשע מאורגן ובסביבתו.‬
‫מי עוד יכול להעיד במשפט מאפיה?‬
‫הייתי העד הראשון‬ ‫במשפט של ג'ון גוטי ב-1987, ‬
‫והייתי העד הראשי.‬
‫ב-1984 נעצרתי עם 100 גרם קוקאין.‬
‫הערבות שלי הייתה מיליון דולר.‬
‫בזמן שהייתי בכלא בקיץ 84, ‬ ‫אשתי באה לבקר אותי.‬
‫שני הבנים שלי‬ ‫היו מחוץ לחדר הביקורים וחיכו.‬
‫כשהיא יצאה, ראיתי את שני הילדים שלי בוכים.‬
‫זה היה הרגע שבו החלטתי, ‬ ‫"אני חייב לעבור צד".‬
‫"אני חייב לפרוש.‬ ‫אני לא רוצה להמשיך לענות אותם."‬
‫בסוף, יום אחד עשיתי שיחת טלפון.‬ ‫הסכמתי לעבוד עם הממשלה.‬
‫לא ידעתי ששנתיים אחרי זה‬
‫הממשלה תבקש ממני להעיד נגד ג'ון גוטי.‬
‫לסאל פוליסי הייתה‬ ‫היסטוריה ארוכה עם הכנופיה.‬
‫והוא תיאר אותה היטב.‬
‫הוא אדם חכם. הוא היה רהוט.‬
‫ואז ברוס קם, והוא פשוט… שמעתי את המונח‬ ‫"ברוסיפיי" (להיצלב על ידי ברוס), ‬
‫וזו דרך נהדרת לתאר‬ ‫את הגישה של ברוס לגבי חקירה נגדית.‬
‫ברוס קטלר, הוא תקף אותי‬ ‫כל יום במשך שבעה ימים.‬
‫והוא ממש נכנס בי וקרא לי חלאה, כלב פחדן.‬
‫והוא גילה פרטים לגביי, ‬
‫על כמה בחורות היו לי בלילה אחד, ‬
‫שחתכתי את הביצים של ההוא.‬
‫הייתי חייב להודות במה שהיה נכון.‬
‫ג'ון גוטי ישב בקצה שולחן הנאשמים, ‬
‫הוא שם את יד ימין על השולחן, ‬
‫בתנועה כמו של אקדח.‬
‫וידעתי מה הוא אומר.‬
‫"נהרוג אותך."‬
‫חוץ מסאל פוליסי, ‬
‫דיאן ג'קלוני סומכת על כמה עדים.‬
‫העדים בתשלום, עדים ששיקרו בעבר, ‬
‫עדים שקיבלו זהויות חדשות, עדים שמכרו סמים, ‬
‫עדים שהרגו אנשים.‬
‫הם היו עדים שקל מאוד להדיח.‬
‫גן חיות של חלאות אדם.‬
‫ג'יימס קרדינלי הוא עד מרכזי נגד ג'ון גוטי.‬
‫וכל אחד מהם עלה לדוכן, ‬
‫וכל אחד היה פחות אמין מהקודם.‬
‫קרדינלי הודה שהוא לא רוצה לשבת בכיסא העד, ‬
‫אבל זה טוב יותר‬ ‫מהכיסא החשמלי בפלורידה, שם הוא ביצע רצח.‬
‫עד נוסף של הממשלה היה דומיניק לופארו.‬
‫דומיניק לופארו הודה היום‬
‫ששיקר לרשויות הפדרליות.‬
‫בהתחלה אמר שהרג יותר מ-15 אנשים.‬
‫היום הוא אמר שהיו רק שניים.‬
‫הצטיירנו בתור כישלונות.‬
‫הקייס של הממשלה‬ ‫נגד ג'ון גוטי ספג הרבה נזק היום.‬
‫שודד בנק בשם מתיו טריינור עלה לדוכן.‬
‫הוא אמור להעיד נגד גוטי.‬
‫מתיו טריינור היה עד בעייתי, אבל שימושי.‬
‫עד שלא סמכתי עליו יותר.‬
‫הוא התחיל לומר דברים שלא נראו לי הגיוניים.‬
‫ובשלב הזה, החלטנו שלא נשתמש בו כעד.‬
‫הוא בעצם הפך לעד של ההגנה‬
‫ואמר שדיאן ג'קלוני ניסתה לשחד אותו.‬
‫קיבלתי את הסמים שרציתי. קיבלתי אלכוהול.‬
‫הוא אמר שנתנה לו‬ ‫את התחתונים שלה ממגירה בשולחן, ‬
‫כדי שהוא יוכל "לטפל" בעצמו.‬
‫קיבלתי הרפיה מינית קינקית.‬
‫מתיו טריינור הורשע מאוחר יותר בעדות שקר.‬
‫פניתי לפרקליט שעזר לי ואמרתי, ‬
‫"איזה מושבע נורמלי יאמין לחרא הזה?"‬
‫באופן מסורתי, בניו יורק, ‬
‫התובעים לא מדברים בפומבי עם התקשורת.‬
‫סנגורים, על זה משלמים להם.‬
‫ברוס ידע איך לדבר עם התקשורת‬
‫יותר מכל סנגור שהתעסקתי איתו.‬
‫הוא ידע איך להשתמש בתקשורת.‬ ‫הוא ידע לשעשע את התקשורת.‬
‫לא נעים לראות אותך, הרלדו.‬ ‫אני לא מעריץ שלך.‬
‫לג'ון גוטי היה צוות ספינים תקשורתיים משלו‬
‫כמו דובר הבית הלבן.‬
‫עורך הדין ברוס קטלר טען‬
‫שהממשלה לא אוהבת‬ ‫אנשים עם חוש אופנה, מהמרים, ‬
‫אנשים כמו ג'ון גוטי.‬
‫לא ידעתי שיש לי משהו‬ ‫נגד אנשים עם חוש אופנה.‬
‫חשבתי שיש לי חוש אופנה בעצמי.‬
‫ברוס קטלר כל הזמן אמר, "הממשלה תעשה הכול‬
‫כדי להכניס את ג'ון גוטי לכלא."‬
‫קטלר טוען שהממשלה פשוט התלבשה על גוטי.‬
‫הם מקווים שהמושבעים יראו את הנרטיב, ‬
‫שהציבור ייראה את הנרטיב‬
‫שמשפחות המושבעים יראו את הנרטיב.‬
‫כל זה רק חיזק את התדמית של ג'ון גוטי…‬
‫הוא תמיד היה אדם מכובד מאוד בקהילה.‬
‫והציבור בלע את הלוקשים.‬
‫קשה לי מאוד להאמין למה שאומרים עליו.‬
‫איזה סנדק? הוא פשוט אדם טוב.‬
‫ערב טוב. כאן חדשות הערב של סי-בי-אס, ‬
‫בהגשת דן ראד'ר.‬
‫פסק הדין ניתן ביום שישי.‬
‫אני זוכר איפה הייתי כששמעתי את פסק הדין.‬
‫פארק באַפְּסְטֵייט ניו יורק, ‬ ‫כשהרדיו שלי פועל, תחנה 88, לחדשות בלבד.‬
‫הייתי ברחוב עם השותף שלי. נסענו.‬
‫שמענו חדשות ברדיו של המכונית…‬
‫ג'ון גוטי זוכה על ידי חבר מושבעים‬
‫מכל אישומי הריקו.‬
‫הוא נמצא חף מפשע בכל האישומים.‬
‫אי-אמון…‬
‫לדעתי זה היה הרגש הכי חזק.‬
‫אי-אמון.‬
‫הרגשתי כאילו שהוכיתי, הוכיתי פיזית.‬
‫הגוף שלי כאב באמת.‬
‫התוצאה הייתה תבוסה גדולה במאבק הממשלתי‬
‫נגד פשע מאורגן.‬
‫ג'ון גוטי יצא מאולם בית המשפט כמו כוכב.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫במשפט שנמשך חצי שנה, ‬ ‫הממשלה לא הצליחה להשיג הרשעה.‬
‫איך אתה מרגיש?‬ ‫-הופתעת?‬
‫הייתי בהלם.‬
‫זו הפעם הראשונה‬ ‫שמישהו השיג זיכוי בתיק ריקו.‬
‫שהאל יברך את אמריקה.‬
‫הזיכוי היה נכון, ‬
‫ושנינו ציפינו לזה.‬ ‫ואנחנו מרוצים מאוד מהתוצאה.‬
‫כשהזיכוי הוכרז, ‬
‫אנשים אמרו, ‬ ‫"ברוס קטלר, הוא עורך הדין הכי טוב".‬
‫לא, זה לא היה ברוס קטלר.‬ ‫זה באמת לא היה ברוס קטלר.‬
‫ניצחו במשפט‬ ‫כי מישהו שילם לאחד מהמושבעים 60,000 דולר.‬
‫המושבעים הוסעו‬ ‫על ידי מרשלים פדרליים בלימוזינות.‬
‫אמרתי לדיאן ג'קלוני, ‬
‫"אני לא מאמין‬ ‫שאתם מכניסים מושבעים ללימוזינות‬
‫ומסיעים אותם בכל ברוקלין, ‬ ‫מורידים אותם בבית."‬
‫"נראה לך שהמאפיונרים מטומטמים?‬ ‫הם עוקבים אחריהם."‬
‫"ג'ון גוטי ישלם למישהו שוחד."‬
‫והיא אמרה, ‬ ‫"סאל, אתה רואה יותר מדי טלוויזיה".‬
‫וצחקתי.‬
‫כשהוא זוכה, חשבתי, "כן, הוא עשה את זה".‬
‫לג'ון גוטי היו הרבה סיבות לחייך, ‬
‫כשפילס את דרכו בין המצלמות שמחוץ לביתו.‬
‫רק מאוחר יותר גיליתי שאחד המושבעים סרח.‬
‫היו הרבה סימנים שהחמצתי.‬
‫החמצתי את העובדה‬ ‫שג'ון גוטי מעולם לא היה לחוץ.‬
‫מעולם.‬
‫הוא היה פשוט עליז.‬ ‫הוא ידע שאי אפשר להרשיע אותו.‬
‫אז מה שהייתה הגנה מסוכנת מאוד‬
‫בשביל נאשם אחר, הייתה סתם ספורט בשבילו.‬
‫כשפסקו שהוא חף מפשע, הייתה מסיבה גדולה.‬
‫אמרתי לשותף שלי, ‬
‫"בוא נלך לברגן האנט אנד פיש קלאב."‬
‫המקום שרץ אנשי מאפיה. ראיתי את ג'ון גוטי.‬
‫ניגשתי ישר אליו ואמרתי, ‬
‫"אתה בטח לא זוכר אותי. ג'ורג' גבריאל."‬
‫"אמרתי לך שאבוא לברך אותך. מזל טוב."‬
‫"נתראה."‬
‫והסתובבתי, חזרתי למכונית ונסענו.‬
‫- גוטי: יקיר ליבה של אמריקה -‬
‫אחרי המשפט הוא קנה סירה.‬
‫ובירכתי הסירה היה כתוב השם שלה, "חף מפשע".‬
‫לדברי הממשל, ג'ון גוטי הוא רוצח בדם קר, ‬
‫אולי אחד מראשי המאפיה‬ ‫האכזריים והחזקים ביותר באמריקה.‬
‫פפראצי התחילו לצלם את גוטי.‬
‫אז למה הוא כל כך פופולרי?‬
‫הוא עבר מדמות של בוס מאפיה עבריין‬
‫לסלבריטאי אמריקאי מניו יורק.‬
‫לאחרונה, גוטי זכה לפרסום רב.‬
‫במגזין טיים ביקשו מאנדי וורהול‬
‫ליצור דיוקן של גוטי בשביל עמוד השער.‬
‫- המאפיה נשפטת -‬
‫יש גיבורים שעושים‬ ‫דברים אדירים בשביל הארץ הזו, ‬
‫והם לא על השער של מגזין טיים, ‬ ‫אבל בוס מאפיה כן.‬
‫מר גוטי ידוע בבגדים היוקרתיים שלו‬
‫כמעט כמו במוניטין שלו בתור עבריין צמרת.‬
‫אז הוא קיבל את הכינוי.‬
‫"הדון המגונדר".‬
‫בגלל גוטי, היינו כוכבי קולנוע, ‬ ‫כי אנשים רצו להיות כמונו.‬
‫מפורסמים רצו לבלות איתנו.‬
‫הסנפתי קוק עם אנדי וורהול.‬ ‫הסנפתי קוק עם דייוויד בואי.‬
‫הם סמכו עלינו, קודם כל, ‬ ‫הם ידעו שלא נתקשר לעיתונים.‬
‫הם ידעו שיש לנו קוק טוב.‬
‫זה היה מעולה כי יש סביבך כל כך הרבה כסף, ‬
‫ריגושים, יוקרה, זוהר.‬
‫הייתי איתו לילה אחד.‬
‫ברוק שילדס דחפה‬ ‫את מספר הטלפון שלה לכיס שלו בקלאב איי, ‬
‫והוא קרע אותו.‬ ‫אמרתי לו, "מה אתה פאקינג עושה?"‬
‫הוא אמר, "היא בגיל של הבת שלי".‬
‫אמרתי, "תן לי את המספר".‬
‫טוב, חזרנו עם תעלול‬
‫על הסנדק לכאורה הכי מפורסם באמריקה, ‬ ‫הדון המגונדר של ניו יורק, ג'ון גוטי.‬
‫כשרואים אותו בטלוויזיה, ‬ ‫בחליפה של 2,000 דולר, ‬
‫השיער שלו מוקפד, ‬ ‫אנשים רואים אותו, הם אוהבים אותו.‬
‫הוא כוכב.‬
‫אבל מאחורי דלתיים סגורות, הוא רוצח אכזרי.‬
‫ותראו מה קרה לבחור שהיה לפניו.‬
‫רואים מה קורה בעבודה מלחיצה?‬
‫- כוח המשימה לפשע מאורגן -‬
‫ג'ון גוטי ניצח 2-0.‬
‫המשפט של דיאן ג'קלוני‬ ‫התבסס בעיקר על עדויות של מודיעים.‬
‫אז המשפט הבא יצטרך להתבסס על מעקב אלקטרוני‬
‫שבו ג'ון גוטי עצמו מוקלט בשיחות רבות.‬
‫עדיין היו לנו ראיות של ציתות‬ ‫מברגן האנט אנד פיש קלאב.‬
‫והקלטנו שיחות מעולות.‬
‫עדיין הייתה לנו כוונה לבנות תיק.‬
‫היו לנו שיחות‬ ‫שלאף אחד אחר לא היה סיכוי להשיג.‬
‫אז היינו יריבים של האף-בי-איי.‬
‫וזה אומר‬ ‫שהאף-בי-איי היו צריכים להתאמץ יותר.‬
‫- לשכת החקירות הפדרלית -‬
‫האף-בי-איי עוד לא בנו תיק נגד גוטי.‬
‫אבל ידענו מה הפשעים שביצע, ‬
‫והוא היה חופשי.‬
‫הוא וכולם ידעו‬
‫שהממשלה תנסה לתפוס אותו שוב.‬
‫לממשלה לא הייתה ברירה.‬
‫כשאתה הולך על תיק כזה, ‬
‫אתה חייב לעבוד בצמוד לפרקליט תביעה.‬
‫במקרה הזה, מדובר במחוז המזרחי של ניו יורק.‬
‫לורה וורד הייתה תובעת עם ידע נרחב, ‬
‫מוכשרת מאוד, מבריקה מאוד.‬ ‫היה מעולה לעבוד איתה.‬
‫אחרי התיק של דיאן ג'קלוני, ‬ ‫האף-בי-איי מיד התחילו להתמקד בגוטי.‬
‫ועכשיו התכוונו להפיל אותו.‬
‫ג'ורג' גבריאל קיבל משימה לגבור על גוטי.‬
‫לא רציתי למהר מדי.‬
‫ידעתי שכדי להכניס אותו לכלא, ‬ ‫אם ניצח פעם בתביעה פדרלית, ‬
‫צריך להביא ראיות טובות מאוד.‬
‫זה צריך להיות סגור מכל הכיוונים, חזק מאוד.‬
‫לג'ורג' הייתה משימה לגבור על גוטי, ‬ ‫אבל הוא היה צריך לעשות את זה כמו שצריך.‬
‫- אוגוסט 1988 -‬
‫בזמן העבודה על התיק של ג'ון, ‬ ‫עקבנו אחריו ועשינו את העבודה שלנו, ‬
‫פתאום קיבלתי שיחה מניידת בניו ג'רזי.‬
‫אדם נרצח בסגנון המאפיה‬ ‫מחוץ לביתו בברוקלין הבוקר.‬
‫הקורבן, וילפרד "וילי בוי" ג'ונסון, ‬
‫לדברי המשטרה היה מקורב מאוד‬ ‫לבוס המאפיה, לכאורה, ג'ון גוטי.‬
‫הגורל שלו כבר היה כתוב.‬ ‫הוא היה מסומן. התכוונו לחסל אותו.‬
‫ג'ונסון נורה מספר פעמים בראשו מחוץ לביתו.‬
‫אחד מהכללים הוא‬ ‫לא להרוג מישהו מול הבית שלו.‬
‫זה עלבון לאשתו ולילדים.‬
‫אז אם הם ממש שנאו מישהו, ‬
‫ורצו להעביר מסר, ‬ ‫הם היו מורידים אותו ליד הבית שלו.‬
‫צר לי שהוא נרצח. צר לי מאוד על המשפחה שלו, ‬
‫אבל זה היה סוף בלתי נמנע‬ ‫של חיים שהובילו רק לכיוון אחד.‬
‫ביום אחרי שווילי בוי ג'ונסון‬ ‫נרצח על ידי האנשים של גוטי…‬
‫בוקר טוב, מר גוטי.‬
‫הוא יצא מהבית ואמרנו, ‬
‫"מה דעתך על וילי בוי ג'ונסון?"‬
‫"מה אתה חושב?" והוא אמר, ‬ ‫"כל אחד צריך בסוף למות".‬
‫כמה חודשים אחרי שהפך לבוס, ‬
‫מודיעים התחילו לומר שגוטי מתכוון להקים‬
‫את המשרד שלו ב "רבנייט סושאל קלאב".‬
‫- לחברים בלבד -‬
‫כשג'ון השתלט על רבנייט, הוא רוקן הכול.‬ ‫הוא בנה קיר לבנים.‬
‫הוא השאיר חלון קטן‬ ‫כדי שאי אפשר יהיה לראות.‬
‫הייתי אומר שביצר אותו.‬
‫רבנייט נמצא באיטליה הקטנה.‬
‫באיטליה הקטנה‬ ‫נמצאות כל משפחות הפשע המאורגן.‬
‫יש להם מסעדות. יש להם מועדונים.‬
‫זו החצר האחורית שלהם.‬
‫אז אנחנו הזרים.‬
‫לא יכולנו להיכנס בלי שיבחינו בנו.‬
‫כל מי שגר בדירות שברחובות האלה‬
‫היו נאמנים למאפיונרים, ‬ ‫אז היה קשה מאוד לעשות משהו.‬
‫אנחנו נותנים לאנשים עבודה.‬ ‫בחג ההודיה, חילקנו תרנגולי הודו.‬
‫אנשים גדלו איתנו וסמכו עלינו, ‬
‫ועזרנו להם. עזרנו לקהילה.‬
‫אם אנשים ביקשו טובות, עשינו את זה.‬
‫אני לא מפחדת, אלא מרגישה בטוחה יותר.‬
‫בטוחה יותר?‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫למה?‬
‫המכוניות שלי נגנבו בכל אזור חוץ מזה.‬
‫באוזון פארק, ברחוב מאלברי, ‬
‫היינו הרעים, לא הטובים.‬
‫אבל היה לנו תפקיד לבצע, נכון?‬ ‫אז הייתי צריך להיכנס לוואן.‬
‫היה לי ואן למעקבים.‬
‫ולנסות להחנות אותו במיקום טוב ליד המועדון.‬
‫יש לך אישור.‬
‫אתה נכנס לחלק האחורי עם כל המצלמות, ‬
‫ואתה מחכה עד שאנשים צצים.‬
‫כמה פעמים האנשים האלה הלכו ברחוב, ‬
‫והם דפקו על כל ואן ואמרו, ‬ ‫"אנחנו יודעים שאתם שם".‬
‫קיווינו למצוא דירת מעקב.‬
‫איזה מיקום קבוע‬
‫שממנו אוכל לצלם את חזית המועדון.‬
‫שבו יכולנו להיות קצת יותר חשאיים.‬
‫מצאנו דירה. היא הייתה בקומה השישית, ‬
‫במרחק של בערך שניים וחצי בלוקים.‬
‫החדשות הטובות היו שיש דירת מעקב.‬
‫סוג של מפקדה.‬
‫החדשות הרעות היו‬ ‫שזה במרחק שניים וחצי בלוקים.‬
‫הייתה לי גישה לצוותי מבצעים מיוחדים.‬
‫והיה לנו מזל‬
‫כי לאף-בי-איי היה ציוד מתקדם מאוד.‬
‫לא הרבה אנשים ידעו שהוא קיים.‬ ‫אני לא ידעתי שהוא קיים.‬
‫כסוכן מאומן טכנית, ‬
‫אחד מהתפקידים העיקריים שלנו היה לתכנן, ‬
‫להוציא לפועל ולהתקין מכשירי מעקב‬
‫כדי להשיג ראיות שיאפשרו הגשת אישום מוצלח‬
‫נגד המאפיה בניו יורק.‬
‫התקנו ציוד טלסקופי מתקדם למעקב בווידאו‬
‫שאפשר לנו לצלם את הפעילות‬
‫בכניסה לרבנייט וברחוב הסמוך לרבנייט‬
‫שבעה ימים בשבוע, 24 שעות ביממה.‬
‫היופי היה שאפשר לצלם בווידאו‬ ‫ממרחק שניים וחצי בלוקים‬
‫וזה נראה כאילו שהייתי‬ ‫במרחק כמה מאות מטרים.‬
‫אפילו בשמונה בערב באמצע החורף, ‬
‫זה נראה כמו שלוש בצוהריים.‬
‫מצלמת הווידאו בדירת המעקב‬
‫הפיקה תמונה מעולה בשחור ולבן‬ ‫של האנשים האלה שבאים והולכים.‬
‫אפשר היה לזהות מיהם, ‬
‫מה הם לובשים, מה דגם המכוניות שלהם.‬
‫אוצר אדיר של מידע מודיעיני.‬
‫זה היה מדהים לקבל גישה לטכנולוגיה כזו.‬
‫ב-1989 ובתחילת 1990, ‬ ‫הרבנייט היה בשיא הפעילות.‬
‫ג'ון תמיד היה שם עם הקפטנים שלו.‬
‫והדבר הכי מדהים ומועיל שגוטי עשה בשבילנו‬
‫היה שבכל רביעי בערב זימן את הקפטנים‬
‫עם השותפים שלהם והחיילים שלהם כקבוצה.‬
‫והיו שם ג'ון גוטי, ‬
‫פרנקי לוקאסיו, ‬
‫סמי גרבאנו.‬
‫אז הוא בעצם נתן לנו את היררכיית המשפחה.‬
‫- הבוס, ג'ון גוטי -‬
‫המאפיה אמורה להיות ארגון סודי.‬
‫כשכולם מגיעים יחד לאותו מקום‬
‫ולאור יום, זה לא ממש חשאי.‬
‫ג'ון גוטי היה גנגסטר.‬ ‫הוא לא שם זין על האף-בי-איי.‬
‫הוא לא שם זין שהאף-בי-איי מצלמים.‬
‫הוא העמיד את כולם ברחוב שבחזית, ומבחינתו, ‬
‫אתם בחיים האלה, אתם תבואו אליי.‬ ‫אתם לא תפחדו משום שוטר.‬
‫אין מצב שתהיו קפטנים או מאפיונרים‬ ‫ותתחבאו בבית.‬
‫אתם תבואו לפה כמו שאני פה כל יום.‬
‫זה לא היה הדבר הכי חכם לעשות, ‬ ‫אבל גוטי חשב שהוא בלתי מנוצח.‬
‫גוטי לא נשאר בתוך המועדון.‬
‫הוא היה יוצא לצעדות שיחה מסביב לבלוק.‬
‫אפשר היה לראות את הדינמיקה בהיררכיה.‬
‫לדוגמה, פעם אחת, ‬
‫ג'ון וסאמי יצאו לצעידה.‬
‫התחיל לטפטף גשם.‬
‫וסאמי החזיק את המטרייה בשביל ג'ון.‬ ‫אין מצב שג'ון יחזיק את המטרייה.‬
‫ואז, מסתכלים כמה מטרים מאחוריהם‬ ‫ורואים את שומרי הראש, ‬
‫אלה שאמורים להגן עליו.‬
‫בפעמים אחרות, ‬ ‫ראיתם שאם אנשים באו לברך לשלום את ג'ון, ‬
‫הם היו מברכים את ג'ון לפני סאמי.‬
‫אז כל אלה הם סימנים קטנים‬
‫שמאפשרים לראות את ההיררכיה, ‬
‫מי זה מי, והקרבה בין חלק מהאנשים‬
‫ו/או המרחק בין אחרים.‬
‫כשאנשים התחילו לבוא וללכת, ‬ ‫מודיעים אמרו לנו‬
‫שג'ון גוטי מדבר בפנים על פשעים.‬
‫אבל לא היה לנו מושג מה הם אומרים.‬
‫אז עם המידע הזה הגשנו בקשה‬
‫להתקין מכשירי ציתות בתוך המועדון.‬
‫כשידענו שנתקין ציתות ברבנייט, ‬
‫חזרתי לבחור מהמבצעים המיוחדים‬
‫כדי לתכנן את האופן שבו זה יקרה.‬
‫לא היה לנו מידע עדכני ומעשי‬
‫לגבי הסידור בתוך הרבנייט סושאל קלאב.‬
‫איפה אנשים יושבים? איפה ג'ון?‬
‫איפה הסגנים שלו? איפה השיחות קורות?‬
‫לפעמים, האנשים הטכניים צריכים להיכנס, ‬
‫לסרוק את המקום, ‬ ‫להבין איזה ציוד הם צריכים להביא.‬
‫כי כשהיינו נכנסים מאוחר יותר, ‬
‫באמצע הלילה, בחושך, ‬
‫הידיעה איך החדר מסודר, ‬
‫זה עוזר לנו מאוד.‬
‫- רחוב מאלברי, חד-סטרי -‬
‫מן הסתם, אנשי אכיפת החוק‬ ‫לא יכולים פשוט להיכנס למועדון של המאפיה‬
‫לאור יום.‬
‫אז גרמנו להם להזמין אותנו.‬
‫עשינו את זה עם מה שאנחנו קוראים לו‬ ‫"שיחת בעיה".‬
‫אנחנו גורמים בעיה טכנית קלה‬
‫בקווי הטלפון של הרבנייט, ‬
‫וזה גרם למישהו ממשפחה גמבינו‬
‫להזמין טכנאי של חברת הטלפון של ניו יורק.‬
‫אבל במקום זה, החברים הידידותיים‬
‫ביחידת המבצעים המיוחדים של האף-בי-איי‬ ‫הגיעו לביקור.‬
‫הגעתי בתור טכנאי טלפון.‬
‫כשנכנסתי בפעם הראשונה לרבנייט, ‬ ‫היה ברור מאוד‬
‫שעיצוב הפנים בסיסי מאוד.‬
‫באופן מעניין, היה דיוקן של מר גוטי‬
‫בחלק האחורי של החדר שבו היה יושב.‬
‫יכולנו לראות‬
‫שהתנהלה פעילות של ניהול הימורים בפנים.‬
‫והיה מה שנראה כמו פקס שמחובר לקו טלפון.‬
‫ובאופן נחרץ הם אמרו שאם אתקן את הבעיה‬
‫כמה שיותר מהר, הם ממש ישמחו.‬
‫הצלחנו "לתקן את הבעיה", במירכאות.‬
‫והם היו מאושרים.‬
‫אחד מחברי הצוות בא ונתן לי‬
‫שני שטרות חדשים לחלוטים של מאה דולר, ‬
‫ובתור טכנאי שירות ממעמד הפועלים, ‬ ‫לקחתי אותם.‬
‫עזבנו את המקום. והודות למשפחת הפשע גמבינו, ‬
‫הזמנו כמה מאנשי‬ ‫היחידה הטכנית של המבצעים המיוחדים‬
‫לפיצה ובירה באותו יום.‬
‫עכשיו היה לנו מודיעין למיקום מכשיר הציתות.‬
‫ברבנייט היו שני חדרים.‬
‫לג'ון היה שולחן בחדר האחורי, ‬ ‫ושם הוא בדרך כלל ישב.‬
‫לשם אנשים היו באים כדי לדבר איתו.‬
‫מכשיר הציתות היה צריך להיות‬ ‫קרוב ככל האפשר לשולחן הזה.‬
‫בשנות ה-80 הייתי סוכן מיוחד באף-בי-איי.‬
‫הייתי אחד מבין שישה סוכנים בארה "ב‬ ‫שאומנו בפריצת מנעולים.‬
‫היה לי שותף, קן רידר.‬ ‫הוא היה מבריק עם מנעולים.‬
‫מה שקני התכוון לעשות‬
‫היה ליצור טביעת מפתח של הרבנייט.‬
‫טביעת מפתח היא משהו שפורצי מנעולים עושים‬
‫במאה השנים האחרונות.‬
‫זה סוג של אומנות.‬
‫מכניסים עותק ריק של מפתח לצילינדר, ‬
‫וזה משאיר סימן, ומוציאים את זה, ‬
‫משייפים וממשיכים לעשות את זה.‬
‫בסוף מקבלים מפתח שפותח את הדלת.‬
‫זה בדרך כלל לוקח בערך 15 דקות.‬
‫22 לקני.‬
‫במקרה הזה, עם קני, ‬ ‫זה לקח לו שלוש או ארבע שעות, ‬
‫כי בכל פעם שהשטח היה פנוי, ‬ ‫קני כמעט היה מגיע לדלת…‬
‫שמונה-שלוש-שבע, 820.‬
‫והיו מחזירים אותו ואומרים שמישהו בא.‬
‫- בר וגריל -‬
‫אבל בסוף הלילה‬
‫היה לו מפתח, ויכולנו לבצע את הפריצה.‬
‫אחרי שנכנסנו, ‬
‫התקנו בחשאי מיקרופונים‬
‫ומשדרים, מכשירי ציתות וכו'.‬
‫היו נחוצים מאמצים גדולים כדי להסתיר אותם.‬
‫והיינו צריכים לעבוד בזהירות‬
‫בתאורה חלשה מאוד‬ ‫עם פנסים חלשים מאוד ששמנו בפה.‬
‫בסוף עשינו בדיקות הקלטה.‬
‫היי, אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬ ‫ארבע, שלוש, שתיים, אחת.‬
‫שומע אותי, צ'רלי?‬
‫וצ'רלי היה עונה…‬
‫חזק וברור.‬
‫זה נוהל בצורה רגועה מאוד.‬
‫זה היה אירוע.‬
‫בתוך שעה או שעתיים, יצאנו.‬
‫אחרי שמתקינים ציתות, זה מלהיב‬ ‫להגיע לדירת המעקב ולהרכיב אוזניות.‬
‫להקשיב לכל ההקלטות‬
‫כדי לראות אם היה משהו שמיש.‬
‫שומעים מכונת קרח רועשת.‬
‫שומעים מכונת קפה רועשת.‬
‫קולטים הרבה צלילים שהגיוני לשמוע.‬
‫אז אתה יודע שיש הרבה דיבורים.‬
‫אבל אתה לא שומע שום דבר.‬
‫פשוט לא האמנתי.‬
‫אי אפשר היה לשמוע כלום.‬
‫זה היה בזבוז מוחלט של זמן ואנרגיה.‬
‫- רחובות וורת' ולפאייט, פדרל פלאזה -‬
‫אם המיקרופונים לא במיקום הכי טוב, ‬ ‫חוזרים לחבר'ה ממבצעים מיוחדים.‬
‫"יש משהו שאפשר לעשות כדי לשפר את זה?"‬
‫ואז צריך לשקול את הסיכון בניסיון לחזור.‬
‫לדעתי חזרנו לרבנייט יותר מ-12 פעמים‬
‫בתקופה של 14 חודשים, ‬ ‫וכל הזמן שינינו מיקומי מיקרופונים.‬
‫שינינו את מיקום הציתות.‬ ‫קירבנו אותו לשולחן.‬
‫העברנו אותו לתקרה מעל השולחן.‬
‫ניסיתי כל מיני דברים, ‬ ‫אבל מבחינה אקוסטית זה היה אסון.‬
‫יותר מדי אנשים בחלל קטן. זה ממש היה מתסכל, ‬
‫כי הייתה מצלמת וידאו.‬ ‫ראינו אותם באים והולכים.‬
‫ראינו את צעדות השיחה.‬
‫התקנו ציתות, אבל לא שמענו כלום.‬
‫ידענו שלא נוכל להסתמך על ההקלטות ההן.‬
‫ידענו שצריך משהו טוב יותר.‬
‫- כוח המשימה לפשע מאורגן -‬
‫למרות ששמענו שהאף-בי-איי התקינו ציתות, ‬
‫עדיין התכוונו להגיש אישום בעצמנו.‬
‫אז חזרנו לכל השיחות שהקלטנו‬ ‫בתוך ברגן האנט אנד פיש קלאב ב-1986.‬
‫גרג בא אליי בוקר אחד.‬
‫הוא האזין שוב ושוב להקלטות של גוטי‬
‫ומצא משהו שכולם החמיצו.‬
‫גרג ממש התלהב מזה.‬
‫וצריך להכיר את גרג כדי להבין מה זה אומר.‬
‫הוא כתב פתק.‬
‫שמתי לו את זה על השולחן בערב עם פתק‬
‫וביקשתי שיקרא את התמליל.‬
‫למקרה שבדרך הביתה‬
‫הוא יעשה תאונה ולא יוכל לספר לנו למוחרת.‬
‫השיחה הוקלטה ב-1986‬
‫ועסקה במנהיג איגוד‬ ‫שהגיע למקום בשם "בנקרז אנד ברוקרז".‬
‫- מסעדת בנקרז אנד ברוקרז -‬
‫בנקרז אנד ברוקרז היא מסעדה במנהטן‬
‫בבעלות מאפיונר ממשפחת גמבינו.‬
‫והוא העסיק נגרים‬ ‫שהם לא באיגוד כדי לשפץ אותה.‬
‫נשיא איגוד הנגרים, ‬
‫אוקונור, אם אני לא טועה, ‬
‫אמר, "מה לעזאזל אתה עושה?"‬
‫"חובה אנשי איגוד."‬
‫כי איגוד הנגרים היה בשליטת המאפיה.‬
‫אז הוא לקח על עצמו‬
‫להיכנס לשם ולהרוס את המקום אחרי ששופץ.‬
‫הבעלים של המסעדה היה עם ג'ון גוטי, ‬
‫הוא אחד מהחיילים שלו.‬ ‫ועכשיו משפחת גמבינו צריכה להיכנס לאירוע.‬
‫בעל תפקיד‬ ‫באיגוד נגרי העיר ניו יורק נורה ונפצע‬
‫בלובי משרדי האיגוד.‬
‫היו לזה את כל הסימנים‬ ‫של אזהרה בסגנון המאפיה.‬
‫אז השיחה הייתה ספציפית מאוד.‬
‫ג'ון אוקונור.‬
‫דיברו על ג'ון אוקונור.‬
‫הקורבן היה ג'ון אף אוקונור בן ה-49.‬
‫שש אפס שמונה.‬
‫דיברו על 608. האיגוד.‬
‫סגן נשיא איגוד 608 המקומי של הנגרים.‬
‫ברודוויי 1600 ומשהו, ‬ ‫1694 נראה לי, ברודוויי.‬
‫מעט לפני השעה שבע, אוקונור נכנס לבניין הזה‬
‫בפינת ברודוויי ורחוב 51, שבו נמצא משרדו.‬
‫ואמרו שם…‬
‫נפרק אותו.‬
‫"אנחנו נפרק אותו."‬
‫אוקונור נורה ארבע פעמים בעכוז.‬
‫הקשבתי להקלטה וזה היה מעולה. זה היה פיצוץ.‬
‫מחר נפרק אותו.‬
‫היו כל ההיבטים של פשע.‬
‫מחר נפרק אותו.‬
‫פתאום שמענו שגוטי נעצר.‬
‫התובע המחוזי של מנהטן מגיש נגד גוטי‬ ‫כתב אישום של קשר לביצוע רצח, ‬
‫שמקורו באירוע הירי במאי 1986‬
‫בבעל התפקיד המושחת, לכאורה, ‬ ‫באיגוד הנגרים, ג'ון אוקונור.‬
‫התקשרתי למקור שהיה לי באף-בי-איי, ‬
‫והוא אמר, "ג'ון גוטי לא נעצר".‬
‫"אם ג'ון גוטי היה נעצר, הייתי יודע."‬
‫זהו זה, חברים.‬
‫אבל הוא לא ידע.‬
‫והוא לא ידע‬
‫כי כוח המשימה לפשע מאורגן‬ ‫של מדינת ניו יורק‬
‫פעל על דעת עצמו, ‬
‫ולא שיתף פעולה עם האף-בי-איי.‬
‫כוח המשימה לפשע מאורגן‬ ‫רצו להתפרסם בתור מי שכלאו את גוטי.‬
‫ובגלל שלא ניסחנו אישומים מספיק מהר, ‬
‫הם הגישו את האישומים שלהם‬ ‫לתובע המחוזי של מנהטן, ‬
‫והתקדמו עם זה.‬
‫באותו שלב זו הייתה כמעט תחרות, ‬ ‫"הם לא יכולים. אתם יכולים?"‬
‫זה מה ששמעתי.‬
‫הם רבים אחד עם השני‬ ‫מי יעמיד אותי ראשון למשפט.‬
‫כל האנשים האלה התחרו אחד בשני‬
‫על התהילה של העמדת ג'ון גוטי לדין.‬
‫הם לא ינוחו עד שישימו אותי בכלא.‬
‫ג'ון גוטי התגרה בהם, ‬
‫"נראה אתכם מנסים".‬
‫הוא כאילו אמר, "תזדיינו".‬
‫מוכן למשפט הבא?‬ ‫-אני תמיד מוכן.‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬