Många mafiosos har smeknamn
på grund av något de har gjort eller nåt de gör.
Om nån gillar bananer, kallas han Joey Bananas.
Jag kallades Sally Ubatz
eftersom pazzo betyder galen på italienska.
Jag gjorde helt galna saker.
Jag fick ett maffiauppdrag när jag var 31 år.
Jag skulle åka till Florida och spöa en kille
som låg med en maffiamedlems fru.
Jag flög till Florida och träffade en kille,
han gav mig en UPS-uniform och bil, och jag åkte till huset.
Jag knackade på.
Jag levererade en låda. Tjejen öppnade dörren.
Jag knuffade henne, gick in, höll en kniv mot hans hals
och band honom vid biljardbordet.
Gör en poäng av det.
Jag tog av honom byxorna.
Tortera snubben.
Sen skar jag av honom kulorna.
Det var bara affärer.
Maffian har tre viktiga regler:
ha inte ihop det med en annan medlems fru,
sälj inte droger, och samarbeta aldrig.
Håll käften för helvete.
Fortsätt öppna din jävla mun!
Det är en dödsdom.
Det var det värsta man kunde göra.
Varannan jävla sekund. Håll käften!
Allt skulle hållas hemligt.
Man får aldrig avslöja någon information
och bli en råtta eller tjallare.
Om jag åker dit när jag pratar, är jag också en råtta.
Om man tjallar blir man torterad.
De skär en och bränner en.
De får dem att lida.
Jag drog en slips runt hans hals och dödade honom.
Maffian lät ofta kroppen ligga öppet.
De ville statuera exempel på respektlöshet och illojalitet.
Berätta för idioten
att jag, John Gotti, ska skära av hans jävla huvud.
Din kuksugare.
Jag hugger huvudet av dig.
GET GOTTI: JAKTEN PÅ EN MAFFIABOSS
Bossen för en av landets största organiserade brottsfamiljer
står inför rätta i New York.
Åklagarna menar att John Gotti
har tagit sig upp med hjälp av mord.
Jag heter Diane Giacalone.
Under 1980-talet var jag biträdande åklagare
i New Yorks östra distrikt.
Vi utredde organiserad brottslighet, vi utredde drogmål,
kidnappningar fall, nästan allt.
Och 1985 väckte vi talan mot John Gotti
och åtta män i Gambinofamiljen.
PÅSTÅDD MAFFIABOSS
Anklagelserna var mord,
olagligt spelande, ocker,
och bilkapning.
Det som står på spel är hans frihet och position
i toppen av landets mäktigaste brottsfamilj.
Vi fokuserade på John
och utarbetade hur vi skulle ta oss an målet
när vi fick vetskap om Dianes mål.
Vi blev lite… överraskade.
FBI hade inget med utredningen att göra.
Vi undersökte Gotti separat.
Det orsakade många konflikter.
Vi var de enda med ett mål.
Det var vi som skulle sätta dit honom.
Vi hade mer än nog med bevis för att döma Gotti och hans mannar.
Åtalet täcker en 18-årsperiod
när Gotti var maffiakapten, innan han blev familjens boss.
Om Gotti döms kan han få 20 års fängelse.
Det var cirkus utanför domstolen.
Atmosfären var laddad.
Jag hade aldrig varit med om en rättegång med sådan nationell medieuppmärksamhet.
Det var en rättegång med otroliga karaktärer.
Vi hade John Gotti.
Är du familjens nya boss?
Mitt hus, min fru och barn.
- Är det den enda familjen? - Gambinofamiljen, då?
Vi hade Diane Giacalone.
Vissa åklagare ville inte ha målet. Men Diane Giacalone ville ha det.
En tjej från området som jagade skurkar.
- God morgon, mr Cutler. - God morgon.
Vi hade Gottis advokat, Bruce Cutler.
- Vem representerar du? - John Gotti.
En kille från Brooklyn som uppenbarligen var kär i John Gotti.
Bruce Cutler. Det är komiskt,
han ville nog vara Gotti.
Han klädde sig som Gotti,
och han skakade hand och kindpussade som en mafioso.
Och vi hade en rad andra utmärkta försvarare
som försvarade sina klienter.
Jag har en tumregel
och det är att aldrig fråga klienten vad som hände.
För att jag bryr mig inte.
Det viktiga är vad myndigheterna kan bevisa.
Det är försvarsadvokatens uppgift.
Jag heter Michael Shapiro.
I september 1985 var jag 35 år gammal
och jobbade med Gotti-målet.
DOMSTOL
De huvudsakliga åtalspunkterna var RICO-relaterade.
RICO står för Racketeer Influenced and Corrupt Organizations Act.
Skönheten i åtalet från en åklagares perspektiv
är att man kan använda brott
som det finns fällande domar för.
Försvaret visste att regeringen aldrig hade förlorat ett RICO-mål.
En av åtalspunkterna
var mordet på Jimmy McBratney på Staten Island.
Gotti hade erkänt sig skyldig.
Han satt i fängelse för det.
Så den enda frågan för juryn var
om mordet och andra åtalspunkter under RICO-åtalet
utfördes för att tjäna Gambinofamiljen?
Och det var det Diane Giacalone försökte bevisa.
Jag var ung och hade bara jobbat i fem år.
Jag var ung och energisk på den tiden.
Jag satt på bakre raden.
John reste sig upp och såg sig om, och fick syn på mig,
för jag är inte så liten. Då sa han: "Vem är du?"
Jag reste mig upp och gjorde så här.
Jag sa: "Pratar du med mig?"
"Ja, vem är du?" Jag sa: "George Gabriel.
Jag är med i Bruce Mouws grupp. Jag är här för att observera…"
"Du kan hälsa Bruce Mouw
att jag kommer att gå fri."
"Okej. I så fall kommer jag förbi och gratulerar dig."
På den tiden visste varken jag eller många andra reportrar
att FBI inte ville ha Giacalone på det här målet.
Så läget var spänt.
Diane Giacalone väckte åtal mot John Gotti och hans mannar,
och där fanns en man vid namn Willie Boy Johnson,
en Gotti-lojalist. Han hade varit med sen de var pojkar.
Men han var även en tjallare.
Willie Boy Johnson hade samarbetat med FBI
i flera år, men ingen visste om det. Vi delgav ingen den informationen.
Vi kontaktade Diane Giacalone och bad henne att inte åtala honom.
Jag sa till mina chefer:
"Om vi inte gör nåt och stoppar det här,
så blir han dödad av Gotti
om det blir känt att han var informatör."
Willie Boy Johnson var inte bara en informatör,
han var även en våldsam brottsling.
Han var nära involverad i några av de mest våldsamma sakerna
som gänget begick.
Och vi kunde inte skilja honom från åtalet
och ändå väcka talan.
Till FBI: s stora fasa reste sig Diane Giacalone
och förklarade för domaren att…
Vi ville omhäkta en av de åtalade
för att han hade varit informatör i 15 år.
Han kallas "Willie Boy". Han sitter intill John Gotti,
men han är långt ifrån nära.
Det var ganska chockerande. Gotti satt bredvid honom.
Sättet det avslöjades på… var hemskt.
Willie Boy var med i flera år.
Han drog in stora pengar. Han kände alla fem familjerna.
Efter att de omhäktat Willie Boy
gav Gotti honom en blick som kunde ha dödat.
Han hade inte fått teckna nån livförsäkring
hos något försäkringsbolag.
Vi njöt inte av det vi gjorde, men vi gjorde det som var nödvändigt.
Vi visste att hans framtidsutsikter var dystra.
Vi säger till informatörer:
"Vi kommer inte att avslöja din identitet."
Det struntade Diane Giacalone i.
Åklagare Diane Giacalone
inledde med att tala om för juryn…
Diane Giacalones inledningsanförande var ganska bra.
Rätt imponerande.
Vi började med mordet på McBratney,
för det visade John Gottis väg uppåt i hierarkin.
Sen pratade jag om olika delar av åtalet.
Vi gick igenom ockeriet och kapningarna,
vi gick igenom spelandet.
Giacalone menade att flera brott som andra åtalade i rättegången
redan avtjänat tid för, inte var isolerade incidenter,
utan en del av ett brottssamarbete.
Jag gjorde mitt jobb och det kändes rätt bra.
Det var nog sista gången jag kände mig hemma i rättssalen.
Gottis advokat, Bruce Cutler, gick direkt till angrepp.
Bruce Cutler korsfäste henne.
Bruce sa till juryn
att se anklagelserna som en härsken gryta.
Och jag minns det för att jag skrev det åt honom.
Han sa: "Du kan inte göra en gryta som nån kommer att svälja
av dessa ruttna ingredienser, hur länge du än kokar den."
Och i sitt inledande anförande sa Bruce Cutler bara…
Han tog upp åtalet
och sa att det var skräp,
och han rev det i två delar, vilket var extremt dramatiskt.
Juryn kunde inte ta blicken från honom, och sen…
Han kastade åtalet i soporna och sa:
"Det är där det här åtalet hör hemma, i soptunnan."
Snacka om retorik. Snacka om drama.
Alla drog efter andan.
Det fanns många kooperatörer i Dianes mål. Det är alltid riskabelt.
Vi pratar inte om folk som går på gatan.
Vi pratar om människor inom organiserad brottslighet.
Vem mer vittnar i en maffia-rättegång?
Jag var det första vittnet i rättegången mot John Gotti 1987,
och jag var stjärnvittnet.
År 1984 greps jag med 113 gram kokain.
Borgen var en miljon dollar.
Medan jag satt inne sommaren 1984 kom min fru och hälsade på mig.
Mina två söner väntade utanför besöksrummet.
När hon gick, såg jag mina två barn gråta.
Då bestämde jag mig för att byta sida.
"Jag måste bort! Jag vill inte göra detta mer."
En dag ringde jag. Jag skulle samarbeta med myndigheterna.
Jag visste inte då, men två år senare
ringde myndigheterna mig för att vittna mot John Gotti.
Sal Polisi hade en lång historia med maffian.
Och han berättade det väl.
Han är smart, vältalig.
Sen reste sig Bruce upp och… Jag har hört begreppet "brucifierad",
och det är en bra beskrivning på hur Bruce närmade sig korsförhör.
Bruce Cutler attackerade mig varje dag i sju dagar.
Han gick hårt åt mig och sa att jag var en skurk och en fegis.
Och han fick reda på detaljer om mig,
hur många tjejer jag haft på en kväll, att jag skurit av kulorna på snubben.
Jag fick erkänna det som var sant.
John Gotti satt i änden vid svarandens bord,
och han la sin högerhand på bordet
och formade en pistol.
Jag fattade budskapet.
"Vi ska döda dig."
Utöver Sal Polisi,
räknar Diane Giacalone med några vittnen.
Betalda vittnen, vittnen som har ljugit,
vittnen som fått nya identiteter, vittnen som sålt droger,
vittnen som dödat folk.
De var några av de mest åtalbara vittnen man kan tänka sig.
En riktig kavalkad av skurkar.
James Cardinali är ett nyckelvittne mot Gotti.
Var och en av dem går upp i vittnesbåset,
och den ena efter den andra är mindre trovärdig.
Cardinali medgav att han inte ville vittna,
men det var bättre än elektriska stolen i Florida, där han begått mord.
Ett andra vittne som kallades var Dominick LoFaro.
Dominick LoFaro erkände idag att han ljugit för federala myndigheter.
Först sa han att han dödat mer än 15 personer.
Idag sa han att det var två.
Vi framställdes som inkompetenta.
Myndigheternas mål mot John Gotti åkte på ett bakslag idag.
Bankrånaren Matthew Traynor vittnade.
Han skulle vittna mot Gotti.
Traynor var ett problematiskt vittne, men ett nyttigt vittne.
Tills jag inte litade på honom längre.
Han började säga saker som inte gick ihop.
Då bestämde vi oss för att inte använda honom som vittne.
Han vittnade för försvaret
sa att Diane Giacalone hade försökt muta honom.
Jag fick de droger jag ville ha. Jag fick sprit.
Han sa att hon gett honom sina trosor från en skrivbordslåda,
så att han kunde "ta hand om sig själv".
Jag fick ett perverst sexuellt utlopp.
Matthew Traynor dömdes senare för mened för sitt vittnesmål.
Jag sa till min kollega:
"Vilken jurymedlem går på den här skiten?"
I New York brukar
åklagarna inte prata med pressen.
Försvarsadvokater får betalt för det.
Bruce var bra på att bemöta pressen, bättre än någon annan försvarsadvokat.
Han kunde använda pressen. Han kunde roa pressen.
Det är inte trevligt att se dig, Geraldo. Jag är inget fan.
John Gotti hade sitt eget mediateam,
som Vita husets pressekreterare.
Advokat Bruce Cutler beskyller
myndigheterna för att ogilla välklädda personer, spelare,
människor som John Gotti.
Jag visste inte att jag var emot välklädda personer.
Jag tyckte att jag klädde mig snyggt.
Bruce Cutler sa alltid: "Regeringen gör allt
för att sätta Gotti i fängelse."
Cutler hävdar att regeringen är ute efter Gotti.
De vill att juryn och allmänheten ser den versionen,
och även jurymedlemmarnas familjer.
Allt det här förstärkte bilden av John Gotti…
Han har alltid varit en respektabel person i samhället.
…och allmänheten svalde det.
Jag har svårt att tro det de säger om honom.
Vilken gudfar? Han är bara en bra man.
God kväll. Det här är CBS Evening News
med Dan Rather.
Domen kom en fredag.
Jag minns var jag var när jag hörde domen.
En park i New York med All News 88 på radion.
Jag var på gatan med min partner. Vi körde runt.
Och vi hörde nyheterna från radion i bilen…
John Gotti frikändes av en jury
från stämpling och svindleri.
Han frikändes på alla punkter.
Misstro
var nog det jag kände.
Misstro.
Det kändes som om jag blivit slagen. Slagen fysiskt.
Min kropp kändes faktiskt öm.
Resultatet blev ett stort nederlag i myndigheternas strid
mot organiserad brottslighet.
Gotti kom ut från domstolen som en stjärna.
Hur känns det?
Myndigheterna lyckades inte bevisa hans skuld.
- Hur känns det? - Blev du överraskad?
Jag blev alldeles paff.
Det var det första framgångsrika försvaret av ett RICO-mål.
Gud välsigne USA.
Upprättelsen var korrekt
och väntad. Vi är väldigt nöjda med att vi fick det.
När den friande domen kom
sa folk: "Bruce Cutler är den bästa advokaten."
Nej, det var inte Bruce Cutler.
Målet besegrades för att nån mutade en jurymedlem med 60 000 dollar.
Jurymedlemmarna kördes hem av poliser i limousiner.
Jag sa till Diane Giacalone:
"Jag fattar inte att jurymedlemmarna fick åka limousin
och bli avsläppta runt om i Brooklyn.
Tror du maffian är dumma? De följer efter dem.
John Gotti mutar någon."
Hon sa: "Du tittar på för mycket tv."
Jag skrattade.
När han blev frikänd, sa jag: "Han klarade det."
John Gotti hade mycket att le åt,
när han gick förbi kamerorna utanför sitt hem.
Senare fick jag veta att en jurymedlem varit mutad.
Jag missade många signaler.
Jag missade det faktum att John Gotti aldrig var nervös.
Aldrig.
Han var så glad. Han visste att han inte kunde dömas.
Det som hade varit ett riskabelt försvar
för någon annan, var bara sport för honom.
Efter den friande domen blev det fest.
Jag sa till min partner:
"Vi åker till Bergin Hunt & Fish Club."
Det var mafiosos överallt. Jag såg John Gotti.
Jag gick rakt fram till honom och sa:
"Du minns nog inte mig. George Gabriel.
Jag sa att jag skulle gratulera dig. Grattis.
Vi ses framöver."
Jag satte mig i bilen och vi åkte.
GOTTI: USA: S ÄLSKLING
Efter rättegången fick han en båt.
Han döpte båten till "Inte skyldig".
Regeringen säger att John Gotti är en kallblodig mördare,
kanske den mest hänsynslösa och mäktiga maffiabossen i USA.
Paparazzis följde efter Gotti.
Varför är han så populär?
Han gick från att vara kriminell maffiaboss
till en amerikansk kändis i New York.
Gotti har nyligen blivit välkänd.
Tidningen Time anlitade Andy Warhol
för ett porträtt av Gotti till omslaget.
RÄTTEGÅNG MOT MAFFIAN
Det finns hjältar som gör bra saker för vårt land
och de hamnar inte på omslaget, men det gör en maffiaboss.
Mr Gotti är nästan lika känd för sin skräddarsydda prakt
som för sitt rykte som en kriminell överherre.
Det var då han fick smeknamnet.
Mannen de kallar "Dapper Don".
Gotti gjorde oss till filmstjärnor, för folk ville bli som vi.
Kändisarna ville hänga med oss.
Jag snortade kokain med Andy Warhol och med David Bowie.
De litade på oss, de visste att vi inte skulle ringa tidningarna.
Vi hade bra kokain.
Det är en härlig atmosfär att vara i med mycket pengar,
spänning, prestige, glamour.
Jag var med honom en kväll.
Brooke Shields gav honom sitt nummer på Club A,
och han rev sönder det. "Vad fan gör du?"
Han sa: "Hon är i min dotters ålder."
Jag sa: "Ge mig numret."
Nu till ett spratt
mot USA: s mest välkända Gudfader,
New Yorks Dapper Don: John Gotti.
Man såg honom på tv i en kostym för 2 000 dollar,
med perfekt hår, folk såg honom och de älskade honom.
Han var en stjärna.
Men bakom stängda dörrar var han en hänsynslös mördare.
Se vad som hände stackaren som hade jobbet före honom.
Så går det med ett stressigt jobb.
INSATSGRUPPEN MOT ORGANISERAD BROTTSLIGHET
John Gotti har vunnit två av två matcher.
Giacalones åtal baserades huvudsakligen på informatörers vittnesmål.
I nästa mål behövde man använda elektronisk övervakning
där Gotti själv avlyssnades i många samtal.
Vi hade bevisen från Bergin Hunt & Fish Club
och helt sanslösa samtal.
Vi tänkte bygga vårt eget mål.
Vi hade samtal som ingen annan kunde ha.
Och vi blev konkurrenter till FBI.
Det innebar att FBI tvingades trappa upp.
FBI
FB hade ännu inte väckt nån talan mot John Gotti.
Men vi visste vilka brott han var ansvarig för,
och ändå gick han fri.
Han och alla andra visste att myndigheterna skulle försöka igen.
De hade inget val.
När man tar sig an ett sådant mål
måste man samarbeta med åklagaren.
Här var det New Yorks östra distrikt.
Laura Ward var en mycket kunnig åklagare,
väldigt skicklig, lysande. Hon var bra att jobba med.
Efter Diane Giacalones mål fokuserade FBI genast på Gotti.
Nu skulle vi försöka störta honom.
George Gabriel utsågs till ansvarig för att ta Gotti.
Jag tänkte inte ha bråttom.
Eftersom han redan hade slagit myndigheterna en gång,
så behövde bevisningen mot honom vara väldigt bra.
Den måste vara vattentät och stark.
George fick i uppdrag att ta Gotti, men han var tvungen att göra ordentligt.
AUGUSTI 1988
Vi hade övervakning på John medan vi jobbade med målet,
men plötsligt får jag ett samtal från en av patrullerna i New Jersey.
En man dödades i maffiastil utanför sitt hem i Brooklyn i morse.
Offret, Wilfred "Willie Boy" Johnson,
som polisen menar stod nära maffiabossen John Gotti.
Hans öde var redan avgjort. Han skulle bort. Han skulle mördas.
Johnson sköts i huvudet flera gånger utanför sitt hem.
En av reglerna är att man inte dödar nån vid personens hus.
Det är en förolämpning mot hans fru och barn.
Om de verkligen hatar en kille
och vill skicka ett meddelande, så dödar de honom vid hans hus.
Jag är ledsen att han dödades. Jag tycker synd om hans familj,
men det var ett oundvikligt slut på ett liv som bara ledde i en riktning.
Dagen efter att Willie Boy Johnson mördats av Gottis män…
God morgon, mr Gotti.
…kommer han ut ur sitt hus och vi säger:
"Vad säger du om Willie Boy Johnson?"
"Vad tror du?" Han sa: "Vi ska alla den vägen vandra."
När han varit boss i några månader
berättade informatörerna att Gotti skulle upprätta
sitt högkvarter på Ravenite Social Club.
ENDAST MEDLEMMAR
John rev ut allt när han tog över Ravenite och byggde en tegelvägg.
Han gjorde ett litet fönster så att man inte såg in.
Han förstärkte byggnaden.
Ravenite ligger i Little Italy.
Alla brottsfamiljer hänger i Little Italy.
De har restauranger och klubbar där.
Det är deras bakgård.
Vi var utbölingar där.
Vi kunde inte gå in utan att bli upptäckta.
Alla i lägenheterna på gatan
var lojala mot maffian, så det var svårt att göra nåt.
Vi försåg folk med jobb. På Thanksgiving gav vi ut kalkoner.
Folk växte upp med oss och litade på oss,
och vi hjälpte samhället.
Om folk bad om tjänster, gjorde vi dem.
Jag känner mig tryggare.
- Känner du dig tryggare? - Ja.
Varför det?
Mina bilar har stulits i alla områden utom det här.
I Ozon Park, på Mulberry Street,
är vi skurkarna, inte de goda.
Men vi var tvungna att göra vårt jobb. Så jag tog min bil.
Jag hade en spaningsbil.
Jag parkerade den för att få en bra position vid klubben.
Allt klart.
Man sätter sig där bak med alla kameror
och väntar tills folk börjar dyka upp.
Det hände ofta att de kom gående på gatan,
knackade på alla skåpbilar och sa: "Vi vet att ni är där."
Vi ville hitta en spaningslägenhet.
Någon fast plats
där jag kunde ha en kamera mot klubbens framsida.
Då kunde vi vara mer diskreta.
Vi hittade en lägenhet på sjätte våningen, två och ett halvt kvarter bort.
Nu hade vi en spaningslägenhet.
och den blev vår hemmabas.
Tyvärr låg den två och ett halvt kvarter bort.
Jag hade tillgång till specialstyrkor.
Och vi hade tur
eftersom byrån hade mycket högteknologisk utrustning.
Få visste om den. Jag visste inte om den.
Som en tekniskt utbildad agent
var en av våra huvudsakliga uppgifter att skapa,
implementera och installera övervakningsutrustning
för att samla in bevis för att kunna åtala
maffian i New York.
Vi installerade toppmodern teleskopisk videoövervakningsutrustning
som gjorde det möjligt att spela in all aktivitet
vid ingången till Ravenite och gatan intill Ravenite
sju dagar i veckan, dygnet runt.
Det fina med det var att vi kunde filma från två och ett halvt kvarter bort
och få det att se ut som 100 meter bort.
Till och med klockan 20:00 mitt i vintern såg det ut som eftermiddag.
Kameran från spaningslägenheten
gav oss fina svartvita bilder på de här killarna.
Vi identifierade dem,
vad de hade på sig, vilka bilar de hade.
Enormt mycket information.
Det var fantastiskt att ha sån teknologi.
År 1989 till 1990 var det full verksamhet på Ravenite.
John var alltid där med sina mannar.
Det mest hjälpsamma som Gotti gjorde för oss
var att kaptenerna kom dit varje onsdag
med sina medarbetare och soldater som en grupp.
Det var John Gotti,
Frankie LoCascio,
Sammy Gravano.
Så han gav oss familjestrukturen.
Maffian ska vara en hemlig organisation.
Att låta alla dyka upp på samma ställe
mitt på ljusa dagen var inte särskilt hemlighetsfullt.
John Gotti var en gangster. Han brydde sig inte om FBI.
Han brydde sig inte om FBI fotade dig.
Han lät alla visa sig på gatan och sa:
"Du har valt det här livet, då är du inte rädd för snuten.
Kaptener och mafiosos gömmer sig inte hemma i huset.
Du kommer hit precis som jag är här varje dag."
Det var inte smart, men Gotti tyckte att han var oslagbar.
Gotti stannade inte inomhus,
utan han gick ut och gick runt kvarteret.
Man kunde se dynamiken i hierarkin.
En gång, till exempel,
var John och Sammy på en promenad.
Det började regna.
Sammy höll paraplyet åt John. John höll inte paraplyet.
Några meter bakom dem gick livvakterna,
killarna som skulle skydda honom.
Andra gånger kunde vi se folk som skulle hälsa på John,
de hälsade på John innan de hälsade på Sammy.
Det var talande faktorer
som gav en uppfattning om hur administrationen såg ut,
vem som var vem, och hur nära de stod varandra,
eller hur långt ifrån.
Våra informatörer berättade för oss
att John Gotti pratade om brott.
Men vi hade ingen aning om vad de sa.
Beväpnade med den informationen ansökte vi
om avlyssning av klubben.
När vi fått klartecken för avlyssningen, gick jag till specialagenten
för att lista ut hur vi skulle göra.
Vi hade ingen praktisk kunskap i realtid
om hur det såg ut på insidan av Ravenite Social Club.
Var satt folk? Var var John?
Var var hans löjtnanter? Var pågick samtalen?
Ibland måste teknikerna gå in,
skanna av stället och ta reda på vilken utrustning de måste ta med.
För när vi senare åkte tillbaka på natten,
mitt i natten, i mörkret,
var det till stor hjälp att veta vad som fanns i rummet och dess form.
Självklart kan polisen inte bara gå in på en maffiaklubb
mitt på dagen.
Vi behövde få dem att bjuda in oss.
Det löste vi genom ett så kallat problemsamtal.
Vi orsakade lite tekniska bekymmer
i några av Ravenites telefonfunktioner.
Det gjorde att nån i Gambinofamiljen
ringde efter en telereparatör.
Men istället fick de de vänliga medlemmarna
från FBI: s S01-styrka på besök.
Jag kom in från gatan som reparatör.
När jag gick in på Ravenite var det tydligt
att interiören var väldigt rudimentär.
Intressant nog satt det ett porträtt av mr Gotti
i ett rum där han satt.
Vi kunde observera
att man bedrev illegal spelverksamhet där.
Och de hade vad som verkade vara en fax kopplad till en telefonlinje.
De ville utan tvekan att jag skulle fixa den jävla grejen
så fort jag kunde, och att de skulle uppskatta det.
Vi kunde "fixa deras problem", citat-slutcitat.
Och de blev jätteglada.
En av medlemmarna kom fram och gav mig
två nya, fina hundra dollar-sedlar,
vilka jag som en god tjänsteman, en hårt arbetande man, accepterade.
Vi lämnade platsen. Och med Gambinofamiljens hjälp
bjöd jag flera av medlemmarna i S01-styrkan
på pizza och öl den dagen.
Nu hade vi information om var vi behövde sätta mikrofonen.
Ravenite hade två rum.
John hade ett bord på lagret som han brukade sitta vid.
Det var där folk pratade med honom.
Mikrofonen behövde sitta så nära bordet som möjligt.
På 1980-talet var jag specialagent på FBI.
Jag var en av sex specialtränade låsagenter i landet.
Jag hade en partner, Ken Reader. Han var briljant med lås.
Kenny skulle göra
ett avtryck på en nyckel till Ravenite.
Avtryck är nåt som låssmeder har gjort
de senaste hundra åren.
Det är en konst.
Man lägger nyckeln inuti cylindern,
den gör ett märke och man drar ut den,
filar den och fortsätter så.
Till slut får du nyckeln till dörren.
Det tar normalt 15 minuter.
…22 till Kenny.
I det här fallet tog det Kenny tre, fyra timmar,
för varje gång kusten var klar, kom Kenny nästan till dörren…
Åtta-tre-sju, 820.
…när de avbröt och sa att nån var på väg.
Men mot slutet av natten
hade han en nyckel och vi var redo att bryta oss in.
När vi väl kommit in
var vi tvungna att installera mikrofoner,
sändare, buggar och så vidare.
Vi var tvungna att dölja dem ordentligt.
Och vi var tvungna att arbeta
i svagt ljus med väldigt små ficklampor mellan tänderna.
Slutligen gjorde vi några ljudtester.
Ett, två, tre, fyra. Fyra, tre, två, ett.
Hör du mig, Charlie?
Och Charlie sa…
Klart och tydligt.
Det var ett väldigt coolt arrangemang.
Det var en händelse.
Inom en till två timmar var vi borta.
Det var spännande att ta på sig hörlurarna efteråt.
Vi lyssnade på alla banden
för att se om det fanns nåt som kunde användas.
Det fanns en ismaskin där.
Det fanns en cappuccino-maskin.
Vi fångade upp alla tänkbara ljud.
Vi visste att det pågick samtal där,
men vi hörde ingenting.
Jag kunde inte tro det.
Vi hörde ingenting.
Det var slöseri med tid och energi.
Om mikrofonerna inte sitter bra, träffar man specialagenterna igen.
"Finns det något vi kan göra för att förbättra det?"
Sen måste man väga risken med att försöka gå in igen.
Vi måste ha gått in på Ravenite mer än ett dussin gånger
under en 14-månadersperiod, och flyttat runt mikrofonerna.
Vi justerade mikrofonen. Vi satte den bredvid bordet.
Vi flyttade den till taket över bordet.
Vi provade olika saker, men akustiskt var det bara en katastrof.
För många på ett litet ställe. Det blev frustrerande,
för vi hade filmmaterialet. Vi kunde se dem komma och gå.
Vi såg dem prata.
Vi hade mikrofonen där, men hörde inte ett skvatt.
Vi kunde inte förlita oss på banden.
Vi behövde prestera bättre.
Trots att vi hört att FBI hade avlyssning där,
ville vi ändå bygga vårt eget mål.
Därför gick vi igenom gamla avlyssningar
som spelats in på Bergin Hunt & Fish Club 1986.
Greg kom till mig en morgon.
Han hade lyssnat om och om igen på avlyssningarna
och hittat nåt som alla andra hade missat.
Greg var så glad över det.
Och… Man måste känna Greg för att uppskatta det här.
Han skrev en lapp.
Jag la den på hans skrivbord med en Post-It
att han måste titta på det.
Utifall att han, på väg hem,
skulle råka ut för en olycka och inte kunna berätta nästa dag.
Konversationen avlyssnades 1986
och gällde en fackföreningsledare som åkt till Bankers and Brokers.
Bankers and Brokers är en restaurang på Manhattan
som ägs av en mafioso i Gambinofamiljen.
Han lät icke-fackanslutna snickare renovera den.
Ordförande för snickarfackförbundet,
O'Connor tror jag att han hette, sa: "Vad i helvete gör du?
Använd fackanslutna."
För snickarfackförbundet kontrollerades av maffian.
Det som hände var att han själv tog på sig
att gå in där och slita sönder stället efter att det fixats.
Ägaren var en av Gottis killar,
en av hans soldater. Nu måste Gambinofamiljen kliva in.
En medlem i snickarfackförbundet sköts och skadades
i lobbyn på fackförbundets kontor.
Det liknade en varning från maffian.
Samtalet var väldigt specifikt.
John O'Connor.
John O'Connor nämndes.
Offret var den 49-årige John F. O'Connor.
Sex--noll-åtta.
Man nämnde 608. Facket.
Vice ordförande för lokalavdelning 608 i snickarfackförbundet.
Vid 16 något Broadway, 1694 eller något liknande, Broadway.
Strax före klockan 07:00 gick O'Connor in i byggnaden
på Broadway och 51st Street, där han har sitt kontor.
Och man nämnde…
Vi ska spöa honom.
"Vi ska spöa honom."
O'Connor blev skjuten fyra gånger i baken.
Jag lyssnade på inspelningen och den var kanon.
Imorgon ska vi spöa honom.
Vi hade alla delar av brottet.
Imorgon ska vi spöa honom.
Plötsligt hörde vi att Gotti var gripen.
Manhattans åklagare väcker åtal mot Gotti gällande stämpling till mord
efter skottlossningen i maj 1986
mot John O'Connor på snickarfackförbundet.
Jag ringde en källa som jag hade på FBI
och han sa: "Gotti är inte gripen.
Det skulle jag veta om."
Det var det, gott folk.
Men han visste inte.
Anledningen till det
var att insatsgruppen mot organiserad brottslighet
agerade på egen hand,
de jobbade inte med FBI.
OCTF ville ha publiciteten gripandet av Gotti gav.
Eftersom vi inte fick ihop vårt mål snabbt nog,
tog de O'Connor-målet till åklagaren på Manhattan,
och de gick vidare med det.
Då var det nästan en tävling. "De klarar det inte. Kan ni?"
Här är vad jag hör.
De satsar allt, vem åtalar mig först.
Så de tävlade mot varandra
för att få åtala John Gotti.
De ger sig inte förrän de satt mig i fängelse.
John Gotti utmanade dem,
"Våga kom och ta mig."
Han sa: "Fan ta er."
- Är du redo för nästa mål? - Jag är alltid redo.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth