Cine e John Gotti pentru mine?
Îl știam de când eram mic.
Mi-a fost mentor.
A avut mereu grijă de mine.
Când aveam 16 ani, am fost exmatriculat.
Voiam să devin gangster.
Iar tata nu vorbea cu mine.
Așa că m-am dus la John Gotti și Tony Lee, partenerul tatălui meu.
Mi-a zis: „Te bag în sindicatul zidarilor.”
Iar eu: „Frate, nu vreau să fiu zidar!”
„- Dar ce vrei? - Să lucrez pentru tine.”
N-o să uit! M-a privit și mi-a zis: „Vrei să lucrezi pentru mine?
Guvernul te urăște.
Comiți crime și vinzi droguri.
Otrăvești naibii orașul.
Înainte să intri în viața asta,
du-te la Washington DC,
uită-te la clădirea Ministerului Justiției
și ține minte un lucru.
Clădirea aia afurisită o să te urmărească toată viața!”
PRINDEREA LUI GOTTI
IANUARIE 1989
John Gotti, liderul notoriu al uneia dintre cele mai puternice familii mafiote,
a fost acuzat astăzi.
Gotti ar fi ordonat atacul armat din 1986 asupra lui John O'Connor,
un reprezentant din sindicatul tâmplarilor.
DCCO-UL
Spre deosebire de cazurile anterioare, DCCO-ul crede că, de această dată,
Gotti se va confrunta cu cel mai solid rechizitoriu.
Am avansat cu probele de care dispuneam
pentru a-l pune sub acuzare pe John Gotti.
Punctul central al anchetei respective
a fost împușcarea lui John O'Connor, ordonată de John Gotti.
Eram pregătiți de luptă.
Soarta lui era pecetluită.
Cum pledezi la acuzații? Vinovat sau nevinovat?
Nevinovat.
După acuzare, Gotti a fost eliberat pe o cauțiune de o sută de mii de dolari.
Procurorul din Manhattan va încerca să obțină condamnarea lui John Gotti.
Ca recidivist, dacă e găsit vinovat, Gotti riscă închisoarea pe viață.
BIROUL FEDERAL DE INVESTIGAȚII
Parcă eram în competiție cu DCCO-ul.
Ei reușiseră să-l inculpe înaintea noastră.
Asta afectase reputația Biroului.
Eram atacați violent.
„Nu puteți să-l aruncați după gratii!”
Ca avocați, am colaborat îndeaproape cu FBI-ul.
Chiar dacă se judeca atacul armat asupra lui O'Connor,
noi nu aveam să renunțăm.
Când Gotti a ieșit pe cauțiune,
noi interceptam de vreo zece luni discuțiile din Clubul Ravenite.
Dar nu obțineam probe concludente.
Surprindeam fragmente.
Îl auzeam pe John îndepărtându-se de masă sau o ușă deschizându-se și închizându-se.
Nu-l mai auzeam. Ce se întâmpla?
Gata, filmăm.
Sunt mulți mafioți, dar nu și John.
Agenții FBI nu-l vedeau pe Gotti plecând,
dar nimeni nu-i auzea vocea sonoră.
Iar lui Gotti nu-i mai tăcea gura!
Nu știam unde dispăruse.
Brusc, după 20 de minute, am auzit iar vocea lui John.
Ia mai tacă-ți fleanca!
Ce ne scăpa?
Aveam informatori de nivel înalt, iar unul ne-a zis următoarele.
„Apropo, eram în club și i-am văzut pe John Gotti,
pe adjunctul lui, Frank LoCascio, și pe Sammy „Taurul” Gravano, consilierul.
S-au ridicat, au ieșit pe ușa din spate
și au dispărut o oră și un sfert.”
Nu știam că exista o ușă din spate.
„Folosește și un apartament de la etaj.
O bătrână, soția unui soldat decedat care era omul de serviciu,
locuiește acolo.”
Îl priveam consternați: „Sper că glumești!”
Nu aveam nicio îndoială că acolo trebuia să montez un microfon.
Dar trebuia să vedem cum.
La naiba!
O sunam pe bătrână vineri sau sâmbătă seară.
Dacă răspundea, știam că era acasă.
Prima dată când am sunat-o, m-am trezit la unu dimineața,
am trezit-o și pe biata bătrânică și i-am zis: „Scuze, am greșit numărul.”
M-am simțit groaznic.
Dar a trebuit să repet figura săptămâna următoare.
Am rămas uimit a treia oară.
Inima mi-a luat-o la galop când n-a răspuns bătrâna.
Mi-am zis: „E timpul să acționăm.”
Dar a fost la fel de stresant, fiindcă era o misiune riscantă.
În noaptea cu pricina,
ne-am grăbit să ne facem treaba și să plecăm fără să fim observați.
Echipa de supraveghere urmărea oamenii care intrau și ieșeau din clădire.
Și, înainte să începem misiunea, ne-am propus să verificăm iar totul.
O agentă de supraveghere a urcat la etajul doi.
În apartamentul de alături era un câine care a luat-o razna.
În New York, dai mereu de obstacole.
A trebuit să ne asumăm riscul.
E cam două dimineața.
Am intrat în holul acela…
și era cel mai tăcut hol în care fusesem vreodată.
Nimeni nu avea televizorul sau radioul pornit.
Nimic!
Era sinistru.
Și ne-am zis că, atunci când ajungeam la ușă,
câinele ăla avea să latre la noi.
Dar nu exista cale de întoarcere.
Iată-mă în luna noiembrie, umblând în șosete!
Lumea m-ar fi crezut hoț.
Partenerul meu forța încuietoarea.
Auzeam bolțurile urcând și coborând, atât de liniște era.
Încuietoarea ne dădea bătăi de cap.
A trebuit s-o zgâlțâim puțin.
Sigur aveam să trezim câinele ăla afurisit.
Ne țineam respirația.
După vreo zece minute, am intrat.
Câinele o fi dormit în camera din fund,
de aceea nu ne-o fi auzit.
Acustica apartamentului ei era excelentă!
Nu era mare, nu se făcea ecou și nu exista zgomot de fond.
Și, în 15 minute, au montat microfonul.
Eram convinși că, dacă vorbeau acolo,
îi prindeam cu mâța-n sac.
A fost un succes.
Am fost anunțat a doua zi că microfonul fusese montat.
Mi-am zis că gata, asta e!
Ei bine, în prima noapte…
nimic.
A doua noapte, primesc un mesaj.
Niciun subiect la locație, nicio conversație relevantă.
Știam că era în club.
În a treia noapte…
Niciun subiect la locație, nicio conversație relevantă.
Deci mă trezisem degeaba trei nopți la rând.
Era o problemă.
Fuseseră prinși? Găsise cineva microfonul sau o bucată de sârmă?
Greșiseră? Nu se știe niciodată.
Odată montat microfonul, nu poți să-l ții o veșnicie.
O dată pe lună, îi dădeam raportul judecătorului.
„Iată ce informații utile! Interceptez discuții ilegale.”
Altfel, periclitez misiunea. Judecătorul o poate anula.
Trebuia să luăm rapid măsuri.
Una dintre tehnicile folosite când interceptăm comunicații e,
dacă vrei să abordeze un anumit subiect, „gâdilăm” microfonul.
Aplicăm strategii care să stimuleze conversații.
Adică, dacă se întâmplă ceva, ei vor dezbate acel subiect.
Am aranjat chiar ca emisiunea America's Most Wanted
să prezinte un episod special despre uciderea lui Paul Castellano.
Atât de disperați eram!
Aici a fost împușcat cel mai puternic cap mafiot din America
în urmă cu patru ani.
Cine l-a ucis pe Paul Castellano?
Poliția și FBI-ul susțin că John Gotti a ordonat crima.
Eram în luna de miere.
Brusc, m-au sunat agenții FBI, să-mi spună…
Indivizii sunt în apartament, auzim totul clar.
Vorbesc despre Paul. Trebuie să acționăm!
Nu credeam că puteam fi mai fericită în luna de miere, dar m-am înșelat!
- N-a ajuns acasă? - Ba da.
Nu uita să-mi ceri banii pentru ea!
Fiindcă eu o să uit.
I-am auzit intrând în apartament. Iată-i!
E jenant, știi?
Se auzea pe fundal o muzică parcă desprinsă din Nașul.
Mi-am zis: „O să creadă c-am băgat-o eu. E prea frumos ca să fie adevărat!”
Frankie, te-ai uitat la televizor aseară?
Îi auzeam pe John Gotti, Sammy Gravano și Frank LoCascio.
- Te referi la Paul? - Da, normal!
Gotti și acoliții lui vorbeau cu ură despre Castellano și Tommy Bilotti.
Ascultă la mine, Sammy! Paul era ca un pește în deșert.
E ca un pește pe uscat. Nenorocitul!
Îi trebuia un glonț în gură.
John nu a recunoscut crima, dar a explicat de ce a fost ucis.
Eram încântați!
Aveam sunet bun și conținut relevant.
Acea conversație mi-a indicat că microfonul fusese amplasat bine.
Ca să instrumentez un caz RICO împotriva familiei Gambino,
îmi trebuiau trei elemente.
Să demonstrez existența organizației criminale,
să demonstrez că el era membru
și să prezint două fapte ilegale.
Dacă întruneam cerințele, puteam depune rechizitoriul.
Dar, până să prezentăm conversațiile,
John se confrunta cu noi acuzații.
Cazul O'Connor, înaintat de DCCO.
NOIEMBRIE 1989
IANUARIE 1990
AL TREILEA PROCES: DCCO
După un an de eliberare pe cauțiune, așa-zisul lider mafiot revine în instanță.
Eram foarte optimiști și motivați.
Credeam că aveam dovezile necesare pentru a-l condamna pe John Gotti
într-un proces cu statul.
Gotti și-a croit drumul spre tribunal printre camere de filmare și spectatori.
Procurorii sunt conștienți de statutul lui Gotti de erou popular.
Acest individ impozant a ieșit zâmbind, fără nicio grijă pe lume.
Toți râvneau la el.
Voiau să-l filmeze,
să-i smulgă un cuvânt, un zâmbet sau o privire grăitoare.
Cazul John O'Connor a fost un dar.
Sunt Eric Shawn, de la Fox News New York.
Se judeca în tribunalul statal
și, spre deosebire de tribunalul federal, acolo se putea filma.
Bună ziua, stimați jurați!
Luați loc, vă rog.
Procesul a fost presărat cu pretexte înverșunate.
Niciodată, și o să vă dovedesc, nu l-au văzut săvârșind o crimă.
Am avut un președinte supravegheat o săptămână. A fost concediat!
Vedeta a fost însuși John Gotti, mândru în costumele sale de mătase.
Alături de Tony Lee Guerrieri, soldatul familiei Gambino.
Acest proces a fost diferit de cel intentat de Diane Giacalone.
Procesul ei s-a bazat mai ales pe mărturiile informatorilor,
ale unor oameni cu reputații îndoielnice ,
care pledau vinovat și depuneau mărturie împotriva lui Gotti.
Dar, în cazul ăsta, însuși John Gotti fusese înregistrat.
Procuratura va prezenta astăzi cea mai solidă probă.
Înregistrări secrete,
care l-ar asocia pe Gotti cu împușcarea lui O'Connor.
L-am înregistrat pe Gotti spunând ce voia să-i facă lui John O'Connor.
Vă rog să porniți înregistrarea.
John Gotti i-a vorbit despre intenția sa lui Anthony Guerrieri, zis și Tony Lee.
John O'Connor, 608.
Pe Broadway, la numărul 1.694 sau ceva de genul.
- Tâmplari. - Așadar…
E agent de afaceri.
Să luăm legătura cu el, ca să vedem cu cine ține.
O să-l ciuruim.
John Gotti știa: „Da, asta am zis.”
Nu avea de gând să recunoască, dar știa că fusese înregistrat.
Înregistrarea e cea mai bună.
Nu poate fi interogată și e o probă incontestabilă.
Jurații pot s-o asculte și să decidă singuri ce și cine a zis.
Deci înregistrarea prezentată ca probă în acest caz,
spre deosebire de cazul RICO precedent, a reprezentat un mare avantaj.
Mary Murphy, de la Channel 2, ne oferă noi informații în direct.
Toți cei prezenți în sală purtau căști.
Avocații apărării, procurorii, judecătorul, jurații…
John Gotti a refuzat să le poarte.
L-am întrebat în fața tribunalului: „Domnule Gotti…”
De ce n-ați ascultat casetele?
- De ce nu v-ați pus căștile? - Îmi place Julio Iglesias.
„Prefer să-l ascult pe Julio Iglesias.”
Gotti părea amuzat de proces.
Un avantaj în Cazul O'Connor a fost
că s-a derulat când microfonul era montat în apartament.
Așteptam după proces, să vedem dacă Gotti menționa ceva relevant.
Poate recunoștea ceva ce puteam folosi în cazul nostru.
Futu-l în gură pe O'Connor!
Pune în pericol toată Cosa Nostra.
În timpul procesului,
John se plimba țanțoș, crezându-se deasupra tuturor.
În ciuda acestui fapt, era conștient de mizele procesului intentat de DCCO.
Am interceptat discuții grozave.
Asta chiar mă sâcâie azi.
Mi-e ciudă c-am fost așa de proști. Mai ales eu!
Îl deranja faptul că fusese înregistrat
și se plângea de asta în timp ce noi îl înregistram.
Le spunea acoliților ce nu trebuia să se întâmple.
De acum înainte, dacă spune cineva „La”…
Nici nu trebuie să spună „La Cosa Nostra”.
Îl strâng de gât!
John a zis-o clar și răspicat.
„Îi omor pe cei care pomenesc de La Cosa Nostra.”
Tocmai mi-ai zis că există.
Acea conversație a confirmat existența organizației. S-a dat de gol!
John Gotti intră în tribunal ca la el acasă.
Are costume din mătase și apărare imbatabilă.
Am aflat că avocații apărării voiau să conteste
că John Gotti a zis „Ciuruiți-l!”
Ambele tabere se contrazic pe seama conversațiilor interceptate.
O să-l ciuruim.
Procurorii credeau că aceste cuvinte aveau să-l înfunde pe John Gotti.
O să-l ciuruim.
Avocatul apărării contesta toate înregistrările.
Oameni diferiți aud lucruri diferite când ascultă înregistrarea?
Da.
O să-l ciuruim.
E foarte clar.
E ridicol! E clar că zice: „ O să-l ciuruim.”
Nici nu i-am băgat în seamă, ba chiar ne amuzam
că își bazau apărarea pe asta.
Acelea au fost cuvintele-cheie ale procesului.
A spus John Gotti…
O să-l ciuruim.
Așa-zisa lor ciuruială,
sintagma pe care ei o folosesc…
Știți ce a vrut să spună?
Știți la ce se gândea dl Gotti când a spus asta?
Da, domnule.
Îi citiți gândurile?
A fost o strategie genială și diabolică deopotrivă.
Sădeau îndoiala în mintea juraților. Asta a fost misiunea lui Bruce Cutler.
- Cred că e foarte evident din… - Îi citiți gândurile și acum?
Mi-aș dori eu!
FBI-UL
Într-o zi din timpul procesului, ascultam o înregistrare cu John
frământându-se din cauza cazului.
Vreau să chem toți căpitanii mâine.
O să le spun că eu sunt reprezentantul lor.
În timpul procesului, se temea să nu fie condamnat, și pe bună dreptate!
Am mai interceptat o conversație cu Sammy „Taurul” Gravano.
Voia să-l numească pe Sammy adjunct, ca să conducă familia dacă el era închis.
Dacă pățesc ceva și sunt arestat,
Sammy devine șef interimar.
A arătat respectul pe care i-l purta lui Sammy
și încrederea că Sammy putea să conducă familia
cât era John la închisoare.
Asta e dorința mea.
Dacă ajung la pârnaie, familia o să fie condusă de Sammy.
Eu rămân șeful, dar Sammy e la conducere.
Sammy nu era ca John Gotti, nu-și făcea de cap.
El era mai discret.
Sammy îl respecta pe Gotti
și făcea parte din Cosa Nostra.
Sammy îi era foarte loial lui Gotti.
Așa că te întreb, tu ce părere ai?
Vrei să te numesc adjunct? Șef interimar?
Gândește-te! Gândește-te diseară.
Era prima dată când înregistram un lider mafiot
explicându-ne cum funcționează totul și ce rol are fiecare.
Efectiv, ne învăța organizarea mafiei.
Consilier,
adjunct.
Eu rămân șeful.
A fost grozav pentru noi!
John a recunoscut că era membru al familiei Gambino.
Era un alt element necesar pentru a instrumenta un caz RICO.
În timpul procesului, un anchetator era într-o seară într-un bar
cu câțiva agenți FBI, care i-au spus…
„Abia așteptăm să pierdeți cazul,
ca să-l punem și noi sub acuzare și să arătăm cine îl poate condamna.”
Tipic FBI-ului!
JACOB K. JAVITS CLĂDIRE FEDERALĂ
La acea vreme, toate agențiile de aplicare a legii
bănuiau că FBI-ul plantase microfoane,
dar nimeni nu știa, am ținut secretul.
Bruce Mouw ne băgase în cap: „Să nu spuneți nimic nimănui!”
Trebuia să fim discreți și să avem grijă cine afla de casete.
Riscam să afle John Gotti și să ne pericliteze misiunea.
Nu sunt multe secrete printre oamenii legii.
Am mers la FBI și le-am spus: „Dacă aflați că s-au mituit martori,
mergem la judecător și solicităm anularea procesului.”
Am rugat FBI-ul să ne anunțe dacă aude ceva.
În timpul procesului lui John, eu ascultam cu îndârjire.
Am început să auzim discuții despre jurați, dar nu era clar…
Trebuie să-l înșfaci pe tipul ăsta
și să-i spui: „Dă-ne dracului numele!”
L-am ajutat în trecut și o să-l ajutăm și pe viitor.
Să ne dea numele!
Nu aveam nicio îndoială că voiau să mituiască un jurat.
O mai făcuseră.
Dă-ne numele!
E clar că, pentru siguranță, puteam dezvălui asta.
Ne-am tot frământat din cauza asta.
Am decis că nu aveam dovezi că cineva fusese compromis.
Nu periclitam misiunea ca să-i ajutăm.
TRIBUNALUL PENAL
DCCO-UL
Un juriu din New York va începe astăzi deliberările în procesul lui John Gotti.
Eram convins, știind probele prezentate,
și cred că toți cei din sală, din cele auzite,
se așteptau la o condamnare.
Pe mine mă interesa să le mai interceptez puțin conversațiile,
ca să-mi pot instrumenta cazul.
Jurații au cerut să fie reluată o casetă de nouă ori.
Pentru prima dată, încrezătorul Gotti părea îngrijorat.
Și-au adus avocatul de apeluri, iar el stătea la masa apărării
cu cărțile juridice deschise, gata să solicite eliberarea pe cauțiune.
Judecând după postura sa, John Gotti avea o problemă.
Locuiam cu Tony Lee, îl vedeam dimineața plecând spre tribunal.
Când așteptau verdictul, John și Tony Lee au făcut un pact.
Indiferent de verdictul juraților,
nu trebuiau să facă gesturi și să ofere satisfacție guvernului.
Îl găsiți pe inculpatul John Gotti
vinovat sau nevinovat de prima acuzație,
și anume conspirație de gradul patru?
I-am filmat de aproape fața atunci când s-a dat verdictul
și i se citea tensiunea pe chip.
Îl găsim…
nevinovat.
Dar John a ridicat brațul.
A făcut un gest!
Toți cei din sală, inclusiv John Gotti, au fost surprinși.
Asistentul judiciar șef a venit în biroul meu și mi-a zis:
„A fost achitat de acuzații.”
Am rămas muți de uimire.
Verdictul a fost transmis în direct,
iar asta i-a sporit faima lui John Gotti.
A ieșit din tribunal dând bucuros din mână.
Se credea eroul cuceritor, învingătorul.
John Gotti a mai scăpat o dată.
Și-a sărbătorit victoria în Clubul Ravenite.
Petrecerea a ținut o zi și o noapte.
În seara acelei zile, au răsunat artificii.
Ușa s-a deschis și John Gotti a ieșit cu Sammy „Taurul”, să admire artificiile.
În seara achitării, reputatul lider mafiot al orașului
a ieșit din bârlog să savureze festivitățile.
Am dat fuga să vorbesc cu el, dar locul era înțesat de lume.
Industria presei căpătase amploare.
Domnule Gotti!
- Cum vă simțiți? - Vă bucurați?
- Dar dv.? - Noi ne bucurăm dacă vă bucurați voi.
Ne bucurăm toți!
- Ce părere aveți? - Au luat decizia corectă.
Iar Peter, fratele lui John Gotti, a venit la ușa clubului și a zis…
- Intri, Barbara? Doar tu. - Da. Doar eu?
„Doar Barbara. Intră!”
Bine.
Barbara, întreabă-i de…
John Gotti și Frank LoCascio stăteau la o masă rotundă imensă,
iar Gotti a zis: „Bem Cristal.
Dar avem doar pahare de plastic. E în regulă?”
Am ridicat paharul și le-am zis: „Nu uitați, domnilor!
Vorba multă, sărăcia omului.”
Vestea bună era că, fiind liber, misiunea de supraveghere continua.
Vestea proastă era că îi crescuse notorietatea.
Asta îi oferea și mai mult curaj, iar poliția părea incompetentă.
Bună seara! Numele lui e John Gotti. În seara asta, a devenit Șeful Invincibil.
Când Gotti a învins sistemul a treia oară…
atunci a fost supranumit Șeful Invincibil,
poreclă disprețuită de guvern, apropo.
Nu-l puteam condamna.
Presa îi ciugulea din palmă,
relata orice cuvânt de-al său.
Ne uitam și nu înțelegeam ce se întâmpla.
Ne îndoiam că autoritățile vor reuși să-l prindă vreodată în flagrant
și să-l defere justiției.
RĂMÂNEȚI PE LOC
Simțeam că era un mare deserviciu adus societății
ca un ucigaș și infractor să capete atâta notorietate.
Dar eram un optimist incurabil, care nu se dădea bătut.
ÎNCĂRCARE UȘOARĂ CAPSATOARELE SWINGLINE
Am aflat apoi că FBI-ul îl supraveghease în timpul procesului
și am auzit că John Gotti încercase să abordeze jurații.
L-am ajutat în trecut și o să-l ajutăm și pe viitor.
Să ne dea numele!
M-am supărat când am aflat, fără doar și poate.
Știu că, dacă noi interceptam această informație,
le-o transmiteam.
N-aș fi putut să trăiesc liniștit dacă aș fi ascuns asta.
Nu se face așa ceva în poliție.
John s-a schimbat după ce a câștigat cazurile.
A devenit mai arogant, mai extravagant și mai sociabil.
Se credea vedetă de cinema.
Era îndrăgostit de propria imagine.
Era un fanfaron! Parcă zicea: „Sunt John Gotti.
Ăsta sunt și mă laud!”
Îl abordau străini, toată lumea!
„Îmi dați un autograf?” Am văzut eu!
În prezent, ar fi zis: „Facem un selfie?”
El dădea autografe și urca în mașină,
iar Tony Lee zicea: „Glumește?
Cum să facă asta? Ce-i cu el?”
Iar el chiar zicea: „Am admiratori, vor să mă vadă!”
Suntem mafioți, n-ar trebui să avem admiratori sau fani.
Dacă ești descurcăreț, știi că n-o să se termine bine.
Nu ești vedetă de cinema, ești capul familiei Gambino.
Poartă-te ca atare!
Și guvernul e orgolios, se simțea luat peste picior.
Îi hărțuia: „Vă provoc să mă prindeți!”
La un moment dat, eram supravegheați constant.
Agenții FBI erau peste tot.
Îi vizau pe toți, mai ales pe apropiații lui John.
Vedeți un vehicul?
Dar noi ne-am văzut de afaceri.
E ca atunci când fumezi. „N-o să fac eu cancer, ci ălălalt.”
Da.
Autoritățile erau foarte presate să-l arunce după gratii.
Nu ne permiteam o înfrângere. Dacă dădeam greș, cine rămânea?
Toate celelalte agenții încercaseră.
Interceptările ne ofereau informații incredibile.
Erau revelatoare, dar insuficiente.
Stabiliserăm existența organizației, dar ne trebuiau antecedente.
Deci ne trebuiau înregistrări în care să discute despre crime,
pariuri, cămătărie, exploatare prin muncă.
Ascultam numeroase conversații.
Sunt turnători.
Era mult de muncă!
Dă-i dracu' de agenți FBI!
Iar uneori, devenea epuizant.
Te întrebai dacă aveai să reușești.
Îi învingem de data asta.
Doamne! Munceam nonstop.
O să fie „Cosa Nostra” până mor.
Și apoi, ce să vezi?
Gotti a fost interceptat vorbind cu Frank LoCascio.
Tuna și fulgera din cauza lui Sammy Gravano.
I-am zis de o mie de ori.
Sammy, las-o mai moale!
Nu te mai avânta așa!
Cum mă întorc, apare o companie nouă.
Armături, construcții, consultanță, beton.
Enumera diversele firme de construcție pe care le conducea Sammy.
Ai plăci de rigips, azbest, covoare.
Ce naiba mai urmează?
Acesta explică activitatea ilegală a sindicatelor.
Exploatarea prin muncă era prima faptă ilegală.
Era clar ca lumina zilei.
Și a continuat.
Când avem un partener care nu e de acord cu noi, îl ucidem.
Dacă mergi la șef, îl omoară.
Nu-l omoară el, ci dă ordinul.
John își vărsa amarul vorbind cu Frankie LoCascio
și explicându-i de ce a ucis oameni.
Când DiB a fost omorât, m-au mințit.
Eram la pârnaie când l-am omorât.
Știam de ce se dorea asta, dar tot am făcut-o.
Lui Robert DiBernardo i se zicea „DiB”.
DiB avea una dintre cele mai mari operațiuni de pornografie din SUA.
Nu vorbim despre New York City,
ci despre toată țara!
Era un titan.
Mi-am dorit mereu să mă ducă la studiourile din Jersey,
unde se turnau filmele porno.
Eram un copil, aveam 20 de ani.
„DiB, când mă duci la studiourile de futut?”
Era foarte bogat, era extrem de înstărit.
FEBRUARIE 1990
În 1986, DiB a dispărut
în timp ce John era la închisoare, așteptând să fie judecat.
Omul a dispărut peste noapte.
Pe atunci, nu știam de ce fusese ucis. Bănuiam că fusese familia Gambino.
Dar John a spus că el a ordonat crima.
DiB te-a subminat vreodată?
Niciodată.
L-am crezut pe Sammy că DiB m-a bârfit.
Nu știu sigur dacă îl vorbea de rău pe John,
dar reprezenta o amenințare.
DiB și-a pecetluit singur soarta.
Există o metodă în spatele nebuniei.
Toate deciziile sunt motivate financiar.
DiB sărise din schemă.
Când mafiotul dispare, familia îi preia bunurile.
Cine a tras foloasele? John Gotti, fiindcă a moștenit afacerea porno.
La piața de acum, cu internetul…
Făcea o căruță de bani!
Înregistrarea explică de ce a fost ucis acel individ.
Eram la pârnaie când l-am omorât.
Știam de ce se dorea asta, dar tot am făcut-o.
Asta e cea mai solidă înregistrare din perspectivă infracțională.
Era o dovadă imbatabilă.
Aveam toate cele trei elemente pentru cazul RICO.
ACUZAȚII RICO
A fost un moment important pentru noi.
Voiam să-i arestăm pe toți în Clubul Ravenite.
Am intrat în club, am pătruns în încăperea din spate
și i-am găsit stând la masă pe John, Sammy și Frankie.
I-am zis: „John, știi de ce am venit.”
Iar John: „Ați picat prost, tocmai am comandat cafea.”
Am purtat o mică discuție, fiindcă așa e John.
Mi-a turnat replica lui: „Știi c-o să scap, nu?”
Știu c-o să încerci, dar nu sunt sigur c-o să reușești.
„- Și mama ta o fi de partea mea. - N-o cunoști pe mama.”
I-am zis: „În locul tău, mi-aș face griji pentru ce am spus în apartament.”
Și, dintr-odată, a tăcut.
Și asta a fost.
Capul celei mai puternice familii mafiote a națiunii
a fost arestat azi-dimineață.
Gotti e acuzat de mai multe infracțiuni,
inclusiv execuția din 1985 a liderului mafiot Paul Castellano.
Acuzații similare i-au fost aduse lui Frank LoCascio
și adjunctului clanului Gambino, Sal „Sammy Taurul” Gravano.
Știam toți că riscam să fim arestați.
Nu stăteam cu gândul la asta.
Când a fost arestat, ăsta era jocul, asta era viața.
Gotti riscă multiple sentințe pe viață
și până la 105 ani de închisoare dacă e condamnat pentru toate acuzațiile.
Dar, dacă nu e condamnat, aceasta va fi a patra sa victorie asupra guvernului.
Presa perpetuase ideea că Gotti era invincibil
și că nimeni nu-l putea condamna, deci nu puteam să pierdem.
Ne-am verificat toate probele
și ne-am dat seama că trebuia să apelăm și la alte agenții, care…
Nu obișnuiam să colaborăm.
DCCO-ul montase microfoane în Clubul Bergin
înainte ca John să devină șeful familiei Gambino.
Trebuia să verificăm interceptările.
Într-o zi, ne-a sunat procurorul-șef.
Voia să verifice casetele, poate îi erau utile la proces.
Știam că aveam dovezi extraordinare pentru un caz RICO.
Iei patru miare pe o misiune.
Iei două și bagi două în Bougato.
Eram îngrijorat că Direcția de Combatere a Crimei Organizate
era încă supărată că Biroul le distrusese cazul.
Deci era o problemă.
Există unii oameni în Birou
care cred că ei au cel mai important caz,
că numai ei sunt în stare să-l rezolve
și, în mare măsură, vor să li se recunoască meritul.
Eu nu gândesc așa.
Mă bucuram dacă probele noastre îi ajutau.
Cel mai important era să obținem condamnarea.
În acest proces, pentru prima dată, DCCO-ul și FBI-ul
au ajuns la un armistițiu și nu se mai întrec pentru glorie.
Toți și-au unit forțele.
„Cu ce vă ajut? Când și unde vi-l aduc?”
Procurorul a zis: „Casetele sunt la fel de bune ca ale FBI-ului.”
Noi am interceptat discuțiile în 1986,
iar FBI-ul a realizat înregistrările prin 1989 și 1990.
Noi am înregistrat discuțiile de dinainte să fie ucis Robert DiBernardo,
când se punea la îndoială loialitatea sa.
Dă-i încolo pe dobitocii ăia, ca DiB!
Dacă unul nu e loial, îl distrug.
Îl lichidez, nu înseamnă nimic. El e un nimic dacă nu e loial.
Mai aveam înregistrările FBI-ului din 1990,
când Gotti ordona uciderea lui DiBernardo.
Din casetele noastre mai reieșea ura lui Gotti față de Castellano,
precum și detalii cruciale din sânul organizației,
după ce Gotti a devenit șef.
Tommy și celălalt o să fiu ciuruiți.
PROBĂ
Înregistrările noastre au fost îmbinate cu cele ale FBI-ului.
Acum, toate conversațiile pe care le aveam
cu privire la crimele comise au devenit foarte relevante
pentru instrumentarea unui caz imbatabil.
AL PATRULEA PROCES PRIMA ZI
Scena e pregătită pentru o confruntare epică
între Șeful Invincibil și guvernul american.
Un convoi de dube, condus de agenți federali înarmați,
l-a transportat pe John Gotti spre Tribunalul din Brooklyn.
Avea să se dea o bătălie crâncenă între guvernul SUA și John Gotti.
În colțul opus, unii membri ai Cazului Gambino,
mulți dintre care și-au petrecut cariera
vânându-i pe Gotti și pe cea mai mare familie mafiotă din New York.
Scena din fața tribunalului, unde erau montate camerele,
vibra de entuziasm.
Oamenii erau curioși dacă îl prinde guvernul de data asta.
Apoi, au dat iama vedete de cinema în sprijinul său.
Procesul Gotti e cel mai tare spectacol din afara Broadwayului.
Spectatorii s-au aliniat încă de la două dimineața
pentru a intra în sala de judecată.
Anthony Quinn, Mickey Rourke.
Vedeta de televiziune John Amos credea că John Gotti era un învingător.
Cred că e un om fascinant.
Ce anume vă impresionează la el?
Îmi place cum se poartă.
Prima zi de proces a fost stresantă.
Am intrat în sala de judecată, care era înțesată de mafioți,
reporteri și spectatori care se îmbulzeau pentru un loc.
Nu mai avusesem un caz cu sala plină.
Știam că John Gotti, Sammy și Frankie aveau să audă
cât de grăitoare erau înregistrările.
Merită să facă naibii cancer,
să fie torturați și uciși, să facă SIDA și alte drăcii.
Înregistrările din Clubul Ravenite au animat procesul.
Privind retrospectiv,
a meritat să i se taie limba.
Vorbeau despre cămătărie.
Nu l-au atacat pe unul de la o casă de pariuri?
Despre pariuri.
Zece mii, douăzeci de mii în pariuri.
Despre crimă.
Eram la pârnaie când l-am omorât.
Despre conspirație la crimă.
Și trebuie să fie omorât.
Despre organizații sindicale.
El conduce două sindicate!
Despre exploatarea prin muncă.
El ia o treime și eu, două treimi.
Aveam o înregistrare care susținea fiecare acuzație adusă.
Însăși cuvintele lui Gotti expuneau infracțiunile.
Zi-i derbedeului că eu, John Gotti, o să-i zbor țeasta.
Muistule!
Înregistrările erau extrem de clare.
Era limpede ce spunea.
Înjura ca la ușa cortului, era un golan vulgar.
Cred că oamenii nu-i mai auziseră limbajul colorat.
E o lichea și așa o să rămână.
Poc! Lichea afurisită!
Acum, auzeam că era nemilos și că ordona execuții.
Avea o latură ascunsă,
nu era vedeta pe care tot noi o promovaserăm.
Presa a scris despre costumele de două mii de dolari,
dar n-am scris de unde proveneau banii.
TRIBUNALUL STATELOR UNITE
Chiar i-am zis: „Sammy, tu mă crezi prost?”
Într-o înregistrare, John l-a bârfit o oră pe Sammy „Taurul”.
Unde e partea mea din companii?
Iar oamenii cred că-s invidios!
Când zice „Oamenii cred că-s invidios”,
John e furios că e acuzat de lăcomie și că pică prost.
Numai de asta îi păsa!
Noi îl auzeam pe Gotti plângându-se de Sammy Gravano,
dar nu auzeam ceea ce auzea Sammy Gravano, adică…
MORI
„Tipul ăsta o să mă omoare!”
Eram acasă și m-au sunat de la birou.
Sammy Gravano voia să vorbească cu noi.
Voia să coopereze.
Iar asta m-a îngrijorat, fiindcă…
Nu poți interoga casetele, dar îl poți interoga pe Sammy.
Brusc, mi-am dat seama că puteau da vina pe Sammy.
Dar nu-i puteam ignora doleanța.
În timp ce-l chestionam pe Sammy,
acesta ne-a oferit și mai multe informații.
Am discutat despre procesele anterioare
și despre cum John a învins guvernul în cazul lui Diane Giacalone,
iar Sammy ne-a spus mândru.
„John n-a câștigat procesul. Eu am aranjat totul.”
„- Cum adică? - Eu am mituit juratul.”
ÎN EXCLUSIVITATE: ACHITAT DE JURAȚI
Am rămas uimit, nu-mi venea să-mi cred urechilor.
Ne-a oferit mai multe detalii și ne-a întărit probele,
fiindcă a umplut multe goluri.
Trebuia să-i verificăm spusele.
Fără precedent! Cel mai sus-pus membru din familia Gambino
va depune mărturie pentru acuzare pentru prima dată în istoria statului.
Oamenii l-au acuzat imediat pe Sammy că era turnător
și a început să lipească afișe cu un șobolan cu capul lui Sammy.
Doamne!
Sammy Gravano?
A fost absolut șocant. Sammy?
Mi s-a părut o ticăloșie să se întoarcă împotriva noastră.
Era adjunctul!
Sammy era un golan înveterat.
Nu mi-aș fi închipuit niciodată că avea să-l toarne pe John Gotti.
Cum poate un asemenea individ să coopereze cu guvernul?
Îmi amintesc extrem de limpede
prima zi când Gravano a depus mărturie.
Erau echipe numeroase de la FBI și Trupele Speciale.
Înapoi!
Vezi așa ceva în filme, dar nu și în realitate.
Într-o sală de judecată din Brooklyn, Sammy Gravano încalcă jurământul depus
atunci când s-a alăturat mafiei și depune mărturie
împotriva Șefului Invincibil, John Gotti.
Guvernul se face frate cu dracul.
Se folosesc de infractori ca să prindă alți infractori.
În primul proces federal,
au folosit o șleahtă de mafioți, dar juriul nu i-a considerat credibili.
A învins guvernul federal.
E un învingător.
Acum, îl folosesc pe Sammy Gravano, un individ cu un cazier bogat,
un ucigaș cu sânge-rece și un delincvent.
Și-a ucis propriul cumnat!
E un om rău. De ce și-ar asuma riscul?
Pe un ton neutru, Gravano a detaliat șapte crime
la care a luat parte sau pe care le-a aranjat,
totul cu ajutorul sau aprobarea lui John Gotti.
Gravano se uita ba la noi, ba la Gotti, iar Gotti îl sfredelea cu privirea.
Se vedea că își aruncau săgeți.
Era o liniște mormântală în sala de judecată.
În acel moment, dacă sala se golea, Gotti și Gravano săreau unul pe altul.
Niciun jurat nu l-a privit. Era un criminal în masă!
Toți așteptau să-l audă, dar nimeni nu-l privea.
Juriul a văzut înregistrările FBI-ului,
realizate în fața Clubului Ravenite din Little Italy,
care îl arătau pe Sammy, care tocmai depusese mărturie,
în repetate rânduri în preajma lui Gotti.
Una dintre cele mai importante dezvăluiri
a fost planificarea execuției lui Castellano și Bilotti.
Sammy le-a oferit juraților o relatare detaliată a atacului armat.
Cine i-a împușcat? Cine era la fața locului?
El era în mașină cu John și ne-a zis cine a deschis focul.
Gravano și Gotti au trecut cu mașina pe lângă ei, să se asigure că erau morți.
Și au părăsit apoi locul faptei.
Ne-a oferit multe detalii pe care nu le cunoșteam.
Procesul lui Gotti se apropie de un final dramatic.
Juriul începe deliberările mâine, iar rezultatul e incert.
Nu știam cât timp aveau să delibereze. A fost stresant pentru toți.
MULT NOROC, JOHN GOTTI
GOTTI E NEVINOVAT
Juriul a revenit cu verdictul după o zi și jumătate.
Când juriul a revenit mai repede decât ne așteptam,
ni s-a strâns inima.
Se zice că nu e un semn bun dacă jurații revin repede.
Aveam emoții, nu știam cum avea să se încheie.
Era tot un juriu, existau încă admiratori ai lui Gotti în oraș.
Mi-era teamă că nu mă puteam ridica atunci când intra juriul.
Îmi tremurau genunchii.
Inima mi-o luase la galop. Am comunicat redacției…
„Se dă verdictul. Fugiți în cabină, intrăm în direct!”
La ora 13:19, șefa juraților s-a ridicat și a citit verdictul.
Gotti rânjea în costumul lui impecabil.
Jurații erau anonimi. Au primit un număr, nu un nume.
Nu a existat identificare reală,
dar am observat că se uitau cu teamă la Gotti.
Mi-am zis: „Doamne! Nimeni n-o să aibă puterea să-l condamne.”
O femeie din juriu lăcrima. N-am știut cum să interpretez asta.
Și am auzit…
„Vinovat, dovedit, vinovat…”
Iar eu: „Mulțumesc!”
De astă-seară, Șeful Șic își dă la schimb costumul pe uniforma de deținut.
A fost găsit vinovat de toate acuzațiile și riscă închisoarea pe viață.
Șeful Invincibil a fost închis.
Nu e deloc intangibil, toate acuzațiile au fost dovedite.
Mafia așa cum o știm
în New York City și în Statele Unite e pe cale să dispară.
Mi-a fost greu să nu plâng, așa de emoționat eram.
A fost o zi bună.
Eram foarte fericit, era o ușurare.
Se terminase, reușiserăm.
A durat ceva până am conștientizat.
A fost un moment grozav pentru tot DCCO-ul.
Toți lucraserăm de minune împreună
și, în sfârșit, colaboram iar cu FBI-ul.
Dacă ne-am fi unit forțele mai repede, mafia n-ar fi supraviețuit.
Răsturnați-o!
Vocile triumfului și ale înfrângerii răsunau în aer.
Susținătorii lui John Gotti au rămas cu un gust amar.
Juriul și jurații sunt toți agenți! Niște turnători!
Am pierdut un prieten bun, un mentor și un susținător.
Știam că n-aveam să-l mai văd, eram trist.
Petrecerea se terminase!
Mi s-a întors stomacul pe dos.
Nu avea să mai vadă lumina zilei, dar ei au ales această viață.
Oamenii l-au blamat pe Gotti c-a apărut pe coperta revistei Time
și că s-a expus în presă
și pe Sammy Gravano c-a doborât mafia fiindcă a turnat.
Nu e adevărat.
E numai meritul autorităților.
Oamenii ăștia au muncit cu sârguință,
i-au supravegheat, i-au ascultat și i-au urmărit
câte un an sau chiar 18 luni
până când i-au prins, i-au arestat și i-au aruncat după gratii.
Și-au făcut treaba și s-au descurcat de minune!
Trebuie să fim sinceri indiferent de unde ne tragem.
Ei au demontat mafia.
Nimeni n-ar trebui să-și asume acest merit.
Ei au făcut-o!
Gotti a fost dus la închisoarea federală de peste Podul din Brooklyn,
unde este reținut.
JOHN GOTTI A FOST CONDAMNAT LA ÎNCHISOARE PE VIAȚĂ
SAMMY GRAVANO A FOST ELIBERAT DUPĂ CINCI ANI
JOHN GOTTI A MURIT ÎN ÎNCHISOARE ÎN ANUL 2002
Acum, cu Gotti după gratii, e clar
că infrastructura mafiei din New York slăbește.
John Gotti era slobod la gură și s-a folosit de presă,
transformând o societate secretă în spectacol național.
Dacă e cineva vinovat de prăbușirea mafiei,
nu suntem eu, FBI-ul sau procurorii, ci…
John Gotti.
Subtitrarea: Elena Băncilă