SERIEN INDEHOLDER FREMSTILLINGER OG EMNER, DER KAN VIRKE FORSTYRRENDE
HVIS DU ELLER EN BEKENDT HAR BRUG FOR HJÆLP, SÅ BESØG WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
INVICTUS: ADJEKTIV
1. UBESEJRET, UOVERVUNDET 2. UOVERVINDELIG, SUVERÆN, UBESTRIDT
[publikum råber]
[kvinde] Kom så, Gabriel!
[stønner]
[publikum råber]
Vi har den. Bare mor jer.
En, to, tre, UK!
-[publikum råber] -[stadionspeaker taler i baggrunden]
INVICTUS GAMES HAAG, APRIL 2022
[publikum klapper i takt]
HVERT ANDET ÅR BLIVER SÅREDE, SKADEDE OG SYGE VETERANER FRA HELE VERDEN
INVITERET TIL AT KONKURRERE I INVICTUS GAMES
MÅLET ER AT HJÆLPE DERES BEDRING OG GENOPTRÆNING
Verden skal mindes om kraften ved den menneskelige ånd…
-[mand] Er I klar? -Ja, for fanden!
[prins Harry] …evnen til at hele og styrken ved overlevelse,
som lader os blive raske og komme stærkere tilbage.
Uanset hvad I bærer rundt på, uanset hvad der tynger jer,
er det her ved Invictus Games,
at I indser, at det var det springbræt, der førte jer op på næste niveau.
[mand] Bare hav det sjovt, lad være med at drukne.
[kvinde] Jep, hav det sjovt, drukn ikke.
Intet pres.
[prins Harry] Være den bedste udgave af jer selv.
Den udgave, I har savnet.
Som jeres partner har savnet.
Som jeres børn har savnet.
Når jeg taler med min søn, Archie, om, hvad han vil være, når han bliver stor,
siger han nogle gange astronaut.
Andre gange er det pilot.
Jeg minder ham om, at uanset hvad han vil være,
er det ens karakter, der betyder mest.[
Og intet vil gøre hans mor og mig stoltere
end at se ham vise den karakter, vi ser her foran os i dag.
Jer.
[opløftende musik spiller]
[træner] Jeg er så stolt over, at I gør det.
VI FULGTE DELTAGERE FRA 6 LANDE
UNDER DERES FORBEREDELSER TIL INVICTUS GAMES 2022
[kvinde] Husk at trække vejret.
Nej… Ikke nej, og så ja.
Jeg taler for hurtigt, og hun siger: "Hvad sagde du?"
Jeg bliver ked af det nu. Vi skal stoppe.
Jeg vidste, det kom.
INVICTUS GAMES: HJERTEBLOD OG VILJESTYRKE
[mand] Godmorgen, drenge. Velkommen.
-Hej, makker. -Hej, hvordan går det?
-Går det godt? -Ikke så tosset. Fint, tak.
-Velkommen. -Jeg har rygsæk med.
-Skønt sted i skoven. -Skal tage en tur?
-Ja lad os. -Jeg er klar til en tur.
[mand] Lad os cruise
Forsædet! Forsædet.
-Der var du hurtig. -Fair.
Det er forsædeloven. Sådan.
Jeg respekterede forsædeloven. Jeg bestred den ikke.
Hvad snakker du om?
Kan man bestride forsædeloven?
Kan du?
-I tror måske ikke, jeg kan finde vej? -Seriøst?
Jeg er den eneste, som ikke er officer. Så bare stik mig kortet.
Hvad er firkantet og laver lort med en officer?
Et kort.
-Så er vi her. -Hvad hedder du?
Jeg hedder Harry.
Hvad laver du, Harry?
Hvad jeg laver?
PRINS HARRY, HERTUG AF SUSSEX BRITISK HÆRVETERAN
På en hvilken som helst dag?
Jeg er far til to under tre år. Jeg har et par hunde.
Jeg er gift.
Jeg er stifter af Invictus Games Foundation.
Jeg har mange hatte på. Men i dag handler det om Invictus.
-Det er en gode dag at være ude på. -Mand, her er smukt, hvad?
Vinmarker? Hvad er det?
[prins Harry] Ja, det er en busk.
[latter]
Jeg så mig selv som en far,
der ikke kunne være i hæren når jeg havde børn.
Men det var I, ikke? I er stadig i hæren?
-Jeg er lige kommet ud. -Er du lige kommet ud?
Lucy var gravid, da jeg blev skudt.
Jeg kom hjem fra Irak. Lucy blev gravid om sommeren.
Da jeg var udsendt i Afghanistan i september,
blev en af drengene dræbt.
Hans kone var gravid med deres søn, George.
Han er en ung mand. Jeg tror, han er 12.
BRITISK HÆRVETERAN OG TIDLIGERE INVICTUSDELTAGER
Man hører mange af de historier.
Folk, der døde derovre og aldrig mødte deres børn.
Ikke kun individet melder sig, men hele familien.
Ja.
Da jeg blev skudt, var jeg ilde tilredt.
Kuglen bevægede sig igennem hele min overkrop,
ramte mine ribben på ryggen og i brystet,
slingrede lidt rundt som i en flippermaskine,
inden den satte sig fast i min højre lunge.
Jeg holdt op med at trække vejret.
Mere end én gang.
[stadionpublikum hujer]
[kommentator] David Wiseman, kaptajn for UK Invictus-holdet.
Han har haft et par hårde år.
God start fra Wiseman.
[David] Mens jeg var soldat, betød det alverden for mig.
Og så, da jeg blev såret…
Hvordan definerer man så sig selv?
[kommentator] David Wiseman kommer igennem og vinder guld for UK.
Estland tager sølvet.
[kommentator 2] Sikke en fejring af David Wiseman.
Han rørte kanten, så op og kastede hænderne i luften.
[JJ] Invictus var den bedste uge af mit liv. Det er, som det var i går.
Man føler sig som en rockstjerne den uge.
Det gjorde du også, ikke?
Bare kom med.
Det er det bedste ved Invictus, uanset om man var en del af det eller ej.
[JJ] Først og fremmest kørestolsrugbyfinalen i 14.
-Den fredag aften? -Ja.
[kommentator] Kampen bliver spillet i et hæsblæsende tempo.
[publikum hujer]
Og det er endnu en triumf for holdet.
Hør larmen. Det er sejren til UK.
For mig var det at se Luke Sinnott løbe 400-meter.
Jeg tror, han var den eneste dobbeltamputerede på startlinjen.
[publikum hujer]
[David] Startskuddet lyder, og alle farer af sted,
fordi de allesammen har et ben.
Og han har ingen, og han starter så langsomt.
[publikum hujer]
Og han er langt bagud.
Og jeg skriger til Luke. Han er den eneste brite i løbet.
Ved andet hjørne indhenter han dem.
Og på de sidste 100 meter passerer han alle og vinder guld.
[publikum jubler]
Og det lyder plat, men det er sandheden,
jeg kunne se en slags analogi, en metafor for at komme sig.
Han var så langt efter de andre, men han huggede bare videre.
Australien i 18 i bassinet.
[kommentator] Og mændenes finale i 50 meter bryst, ISO.
Og de er af sted.
Mark Ormrod fra Storbritannien.
Luke skulle ikke have svømmet.
Men en af drengene dukkede op, og han havde ingen at svømme imod.
-Nemlig. -Jep.
Og Luke havde aldrig svømmet distancen før.
[kommentator] Dampen er næsten gået af Ormrod, og Robinson lukker hullet.
Det må jeg sige. Sikke en afslutning.
Bliver det Ormrod? Bliver det Robinson?
Det bliver Ormrod.
Bare 1:45:01.
[JJ] Jeg tror, Mark vandt. [latter]
Jeg troede, det ville blive en konkurrencedag.
Jeg tænkte: "Okay så laver vi æggeløb."
[prins Harry] Det sidder i mig for evigt.
[energisk musik spiller}
[kommentator] Ufatteligt. De løfter det til nye højder.
[prins Harry] Sæt drinksene.
Vi skal have en mexicansk bølge fra fronten og bagud. En, to tre,
nu!
[reporter] I denne weekend kæmpede sårede veteraner
fra hele verden mod hinanden i Invictus Games i London.
Turneringen bliver afholdt for første gang i år af prins Harry.
[prins Harry] Vi fik en god start i London i 14.
Vi løftede det et niveau i Orlando.
Toronto får opmærksomhed fra hele verden.
Sport forandrer virkelig liv.
Og den redder også liv.
Jeg har ikke tal på, hvor mange mennesker,
koner, kærester, forældre, bedsteforældre,
børn, der kommer til mig og siger: "Tak for at give mig min far tilbage."
"Tak, fordi du får min mand til at smile."
Og jeg kunne se deres erfaringer eller livsforandring til det bedre.
Det breder sig som ringe i vandet.
De inspirerer andre samtidig.
[kommentator] Mark Ormrod, tidligere Royal Marines commando,
søger sin tredje medalje her.
[prins Harry] Det her var altid tænkt som en treårig begivenhed.
Jeg ønskede ikke at skabe behov, hvis det ikke var noget behov.
Så ville ingen blive sårede.
Men så længe behovet er der, vil legene fortsætte.
[gådefuld musik spiller]
SEPTEMBER 2021 INDEN RUSLANDS INVASION
[utydelig snak fra ukrainsk radio]
[nyhedsoplæser] I landets østlige del varsles om tåge i hele regionen.
JULIJA "TAIRA" PAJEVSKA UKRAINSK HÆRVETERAN
Jeg hedder Julija Pajevska.
Kaldenavn Taira.
Jeg er feltlæge.
Jeg skrev kontrakt med de væbnede styrker i 14.
Men nu er jeg bare frivillig.
Det har jeg været i syv år.
UKRANE HAR FORSVARET SIN ØSTLIGE GRÆNSE MOD RUSLAND SIDEN 2014
VETERANER FRA DENNE KONFLIKT UDGØR INVICTUS TEAM UKRAINE.
Der er fred i det meste af Ukraine, men østpå er der konflikter.
Der er en snigskytte. Ned med hovedet.
De bedste snigskytter skyder en lige i nosserne.
-Du er fuld af lort. -Det har jeg hørt.
Du er så skideklog.
Mærk efter med fingrene efter huller.
Der er kun én måde at gøre det på.
Du skal ikke være nervøs.
Jeg ved alt, du gemmer på dernede.
Intet kan overraske mig.
Og hvis I finder et hul, så læg en årepresse med det samme.
Kom så.
Ja, sådan. Sådan skal en årepresse lægges.
TEAM UKRAINE LÆGETJEK
-[mand] Invictus? -[Taira] Ja.
-[sygeplejerske] Godmorgen. -Hej, hvordan går det?
[Taira] Jeg ved godt, hvor lang tid et kardiogram tager. Jeg kommer.
Hvad gror der her? Hvor er din hårfjerner?
Og du har sugemærker over det hele.
Sig til din kone, det ikke var mig.
Okay. Skal du bruge en hånd?
Okay? Godt.
Så du er den første pige i dag.
Jeg skal nok være en artig pige.
Så vi tager det hele af.
Et øjeblik.
[Taira] Syv år ved fronten. Jeg har titaniumled i benene.
Min rygrad gør ondt, og jeg har haft traumer i lang tid.
Jeg hørte om Invictus,
da jeg lå på hospitalet efter en af mine operationer.
[maskinens printer skratter]
[hjerte slår]
Hvad er det?
Hvis de siger: "Gør det igen," så gør vi det.
Alt er godt på nær noget her.
-[Taira] Tak. -Det var så lidt.
-Hvis der er noget, gør vi det igen. -Ja, okay.
-Alting er der. -Ja, du kan se det hele.
[Taira] Da jeg blev undersøgt på hospitalet,
viste det sig på ultralyden,
at jeg havde haft to hjerteanfald.
Jeg har ingen idé om, hvordan de anfald skete.
PÅ GRUND AF SIN TILSTAND ER TAIRA TVUNGET
TIL AT GENOVERVEJE SIN ROLLE SOM FRIVILLIG REDDER
[computerstemme] Optagelse begyndt.
Hej, Jay, vi linker lige.
-[Jay] Kan I høre mig? -Ja, uden problemer.
Det her er et af en række kald med alle nationerne
for at finde ud af, hvor I er i øjeblikket.
[computerstemme] Optagelse stoppet.
Glimrende. [latter] Så den er lige poppet op. Ja.
-Hej, Oksana, hvordan går det? -Hej, Richard. Fint.
-Hvad med jer? -Nu har vi det godt.
Jeg hedder Oksana Horbach. Jeg er teammanager for Invictus Team Ukraine.
[Richard] Jeg tænker, at vi først giver et covid-overblik.
Fra vores side er vi på plads og klar til at levere.
[Oksana] Siden militærkonflikten i Østukraine i 14 mod Rusland
er vi ikke klar til at have veteraner.
Vi havde ikke medicinsk, fysisk eller psykisk rehabilitering.
Da vi hørte om legene, forstod vi, at vi havde brug for dem.
[kvinde] Holland er i lockdown for tiden.
Vi risikerer, at regeringen trækker stikket på alle kampe.
Vi tror på, at legene finder sted,
medmindre en ny, bekymrende variant dukker op.
[Oksana] Hvad Ukraine angår, er beslutningen allerede truffet.
Og den er positiv. Vi fortsætter.
Genialt. Godt at høre, Oksana. Fantastisk.
Men kommer hertugen af Sussex og hans kone?
Kan vi regne med dem?
Selvfølgelig. Vi er i konstant samtale. Han planlægger, mens vi taler.
[elegant strygermusik spiller]
-Det har vi ikke gjort længe. -Det ved jeg.
[prins Harry] Mit hjerte pumper. [imiterer hurtig puls]
Jeg er nervøs.
Rigtigt dejligt at møde dig. Vi har mødtes før, ikke?
Jeg hedder Zeita. Zeita Merchant.
To og et halvt år. Vi er tilbage.
-Nemlig. -Fantastisk.
Fedt.
[mand] Mine damer og herrer,
det er mig en ære at præsentere humanisten og miljøaktivisten,
fortaler for mental sundhed og krigsveteran, prins Harry,
prins Harry, hertug af Sussex.
I aften skal vi ære en gruppe mænd og kvinder,
hvis liv er defineret af pligt, formål og, selvfølgelig, standhaftighed.
Mange af os i rummet her forstår,
hvorfor soldater tit føler sig isolerede, når de kommer hjem,
eller når de forlader tjenesten. Gør I ikke?
14 ÅR TIDLIGERE
JANUAR 2008
HELMANDPROVINSEN, AFGHANISTAN
Jeg fik lov til at tage til Afghanistan, fordi det blev holdt hemmeligt.
Da jeg var der, vidste ingen det,
bortset fra den britiske presse, der havde lovet at være stille,
så længe de fik adgang.
Man udfører jobbet. Alle er ens. Alles liv er lige vigtige.
Man sidder her og er udsat.
Det er det samme i hele Helmandprovinsen, i hele Afghanistan.
Alle er udsatte.
Alt det kom frem efter min afgang fra Afghanistan i 08.
Jeg tilbragte ti uger på jorden i sandet med alle de andre.
[reporter] Det britiske militær offentliggjorde fredag,
at de trækker prinsen ud af kampzonen, efter hans deltagelse er blevet lækket.
Jeg var vred over, pludselig at være på vej hjem.
men det var vigtigt for alle omkring mig og deres sikkerhed, at jeg blev fjernet.
Min egen oplevelse i Afghanistan blev påvirket af min flyvetur hjem
Da vi lettede, blev forhænget foran mig trukket til side,
Og man kunne se, det var et flyvende hospital.
Tre unge britiske soldater pakket ind i plastic.
Og deres kroppe var ødelagte.
Jeg så det, folk havde talt om.
Det var en udløsende faktor.
For da så jeg krigens pris.
Ikke bare for de tre, men også for deres familier,
hvad det ville betyde, og hvordan også deres liv var forandret for evigt.
Det tog tid at indse, at i krig er det ikke bare soldaterne
og ikke bare dem ved fronten, der betaler en høj pris. Det er alle.
Jeg var vred over, at det var sket for de drenge,
over at medierne ikke dækkede det. Over at jeg var blevet trukket ud.
Men på det tidspunkt var det ikke klart for mig, hvad der måtte gøres.
Jeg prøvede bare at navigere i det.
Jeg havde haft den oplevelse. "Hvad kan jeg bruge den til?"
Hvad tænkte du, da du så de drenge ombord på flyet?
Jeg fik en klump i halsen, for jeg vidste, hvad der var sket.
Når man er midt i det, bliver der ikke talt om det. Det var svært.
Jeg ville gerne tale med dem og finde ud af, hvordan de havde det.
En typisk britisk soldat vil sige: "Jeg har det fint.
Jeg har bare mistet min arm. Jeg var ikke glad for den"
Hvordan sikrer vi, at flere får kendskab til, hvad der sker?
Hvad der sker i virkeligheden i modsætning til soldater,
der kæmper en krig på den anden side af jorden?
Det var der, det begyndte.
Og så idéen eller kendsgerningen om,
at sport kan spille en enorm rolle i alles genoptræning…
…om den er fysisk eller psykisk.
Billedet efter basisuddannelsen.
Jeg er der et sted.
BRITISK HÆRVETERAN
Min fødselsdag med kage. Jeg tror, den endte i ansigtet på mig.
Ja, der var den. Lige i mit ansigt bagefter.
Så jeg gennemgik mine billeder,
og gemte dem, jeg kunne lide at hænge op.
Et billede af mig, den dag jeg skulle af sted.
Slapper af efter en dags recon.
Da jeg meldte mig, søgte jeg ind hos Royal Engineers.
Jeg endte med at være mekaniker på et kraftværk.
To ture til Irak og en halv til Afghanistan.
Der, lige på den anden side af billedet,
er, hvor vejsidebomben sprængte mig i stykker.
Jeg så billedet og tænkte: "Det skal op."
Det er et minde.
Men jeg mistede begge ben. Skader i ryggen.
Sprængstykker i underarmen.
Der er skruer i mit håndled.
Jeg var vist på hospitalet i to en halv måned.
Og så genoptræning. Fik proteser.
Fire uger ad gangen, ind og ud.
Jeg var der de næste to et halvt år.
Jeg betragter det som min fortid.
Og det her er bare et minde om den fortid.
Mit nye liv er begyndt. Intet at gøre med militæret længere.
Lavpraktisk hverdag. Følger min søn i skole.
Hav en god dag.
Jeg henter ham fra skole. Laver aftensmad.
Når jeg ser på mit liv, er der ingen vækst.
Bare tøffen rundt. Laven ingenting.
Efter jeg blev sprængt i luften, begyndte jeg at drikke.
Jeg var et dårligt sted.
Og min kone, Tania, sagde:
"Hør. Noget skal forandres."
FAR ER LIGESOM EN SUPERHELT HAN GØR VERDEN TIL ET GODT STED
TEAM UK INVICTUS' TRÆNINGSLEJR
UK KØRESTOLSRUGBYHOLD MØDES FOR FØRSTE GANG SIDEN PANDEMIEN
[træner] Skynd jer, drenge. Parate.
[træner] Luk ham ned.
[pulserende rockmusik]
[spiller] Aflever!
[træner] Følg med Tom.
Tal med hinanden. Kom så.
[spillerne råber instrukser]
Kom så, koncentration.
[spillerne] Årh!
Hør efter. Du skal holde op med at køre sådan her. Begynd at køre sådan her.
UK KØRESTOLSRUGBYTEAMTRÆNER
Hvis du ikke havde sagt noget og havde blokeret i hjørnet,
så ville det have været et let mål.
[kvindelig spiller] Tom!
[mandlig spiller] Okay, kom så!
[spillerne råber]
[Jenks] Godt taget. Baglæns, begge hænder.
Stop, drenge. Godt arbejde.
[Tom] Fysisk er det let.
Efter alt det, jeg har gjort, fældet træer og klatret på olietanke.
Men psykisk ved jeg ikke, hvordan jeg skal tale foran andre eller til andre.
Jeg kan ikke stå foran en forsamling og tale.
Jeg isolerer mig. Så da Jenks, træneren, bad mig om at være kaptajn,
havde jeg ikke regnet med, nogen ville tage mig i betragtning
eller ville have mig.
Jeg har aldrig haft en lederrolle før.
Vi er lidt rustne. Det skal nok komme, når vi får trænet mere.
Masser af mennesker tvivler på sig selv.
Måske manglede han, at nogen gav ham et skub for at få det frem i ham.
Toms rejse. Jeg udnævnte ham til kaptajn,
og forhåbentlig var det det rigtige valg.
Lad os se, hvordan han klarer sig i kampens hede, som man siger.
Det er en anden historie. [ler]
Vi har været for længe om at lægge pres på.
I mellemtiden er I endt med én person i spidsen, og det dur ikke.
Jeg kan ikke se, hvordan min tankegang vil lade mig give en peptalk i en finale.
Indtil jeg er i situationen, ved jeg ikke, hvad der ryger ud ad munden på mig.
Vi skal have dobbelt op.
En tilbage og en i front. Og de andre må knokle røven i laser.
Min kone, Tania, sagde: "Bare gør det. Hvad er det værste, der kan ske?
Du kan sige om et par måneder, at du ikke vil være kaptajn længere."
Og så bagefter trak kaptajnen sig også fra vores basketballhold
af personlige årsager under coronaepidemien.
Og så spurgte træneren, om jeg ville være kaptajn for basketballholdet.
Så der er nogle, der ser noget i mig.
Bare ikke mig.
[fugle kvidrer.] [bakalarm bipper]
HOLLAND HAAG
[mand] Vi er i en meget anderledes situation i Haag, end vi har været før.
Men det er gået langsomt, og det er mest, fordi pandemien varer ved.
LEGENE I HAAG BLEV UDSAT TO GANGE PÅ GRUND AF PANDEMIEN
DE ER NU PLANLAGT TIL APRIL 2022
[prins Harry] Hvis nogle nationers atleter bliver smittet med covid i sidste øjeblik,
kan vi så sikre, reserver kan træde til
for at holde os så tæt på 500 som muligt,
så de fleste holdkampe stadig kan finde sted?
Rejsen til legene har været udfordrende.
Vi prøver konstant at udvide fællesskabet.
Og nu i Haag har vi 20 nationer.
Men i mange af landene er der tusindvis af ansøgere til et hold med 30-80 pladser.
VETERANER BLIVER UDVALGT TIL AT DELTAGE UD FRA, HVEM DER VIL FÅ MEST UD AF PROCESSEN
DE KAN DELTAGE I OP TIL TRE FORSKELLIGE SPORTSGRENE
Fra 14 var kernelandene i Invictus dem
med flest sårede i kamp.
Som tiden går, er de konflikter heldigvis blevet mindre.
Derfor prøver vi at slanke nogle af holdene
og åbne for muligheden for, at andre lande kan deltage
Ikke alle er enige om, hvad der definerer en retfærdig krig.
Men jeg tror, vi kan være enige om, at krig skader mange mennesker.
Legene fokuserer ikke på, hvad der er skyld i skaderne,
men på rehabilitering for skaderne,
og hvordan man bliver en del af samfundet igen.
SYDKOREA SEOUL
[mand] Tak, fordi I afsætter tid til dette 2022 Invictus Games-orienteringsmøde.
Det er første gang, Korea deltager, så vær opmærksomme på jeres opførsel.
SYDKOREA HAR 11 DELTAGERE, DER TAGER TIL HAAG
TIL LANDETS FØRSTE INVICTUS GAMES
[mand] I det koreanske samfund kommer de handicappede ikke ud i offentligheden.
De lever deres liv indenfor.
De gemmer sig.
SYDKOREANSK HÆRVETERAN
[Hyeongyoon] Når handicappede kommer ud, bliver de ikkehandicappede fascinerede.
Man kan se det i deres ansigter med det samme.
Mine cykeltrænere bliver overraskede, når de ser vores konkurrencer.
De siger:
"Hvordan kan handicappede være så gode?"
[træner] Mere i haserne.
Vores samfund ser på handicap som noget forkert.
Men det er ikke forkert, bare anderledes.
[Hyeongyoon stønner]
[træner] Ti sekunder til!
Fem, fire, tre, to, en, stop.
[Hyeongyoon stønner]
[Hyeongyoon] Jeg tror ikke, samfundet har forandret sig meget.
Men det skal forandres nu. Og det begynder med mig.
Hej. En æblejuice, tak.
-Skal du have is med? -Ja.
-Hvad er der sket med dine hænder? -Jeg kom til skade i militæret.
-Det vidste jeg ikke. -Nej. Det går fint.
-[sælger] Lad mig betale for den. -Jeg kan selv have den.
Hvis du sætter den, kan jeg…
-Tak. -Velbekomme.
Min drøm var at blive enten soldat eller politibetjent
for at beskytte mit land.
I hæren fik jeg elektrisk stød,
men jeg kan ikke huske det.
Lægerne fandt det bedst at amputere mine hænder.
Dengang tænkte jeg ikke på fremtiden.
Min kommende kone var den første, der besøgte mig på hospitalet.
[kvinde] Han var en frygtløs person.
Så det gjorde ondt at se ham miste sine vinger.
Jeg blev hos ham for at opmuntre og trøste ham.
Så vi datede i seks år, inden vi giftede os.
[Hyeongyoon] Min kone var det bedste, der var sket for mig.
Jeg tror, at det næstbedste var at begynde på sport.
Når andre ser på handicappede,
gør de det med medlidenhed, beklagelse eller sorg.
Så jeg deltager i legene, og jeg vil have, alle skal se os. Ikke kun med medlidenhed.
Men for at se alle de ting, som vores kroppe kan klare.
Jeg håber, folk vil indgyde os kampånd.
[hiphopsang spiller]
[skifter over til rolig R&B]
[radioen bipper]
Hej, skat. Hvor er du?
-[barn] I skole. -Er du stadig i skole?
Jeg elsker dig.
-Åh, du kan ikke sige det til mig nu. Hej. -Jeg sagde: "Jeg elsker også dig."
Jeg hørte det ikke. Nej, jeg elsker dig højere. Hej.
[barn] Hej.
[rolig R&B-sang spiller i radioen]
[hyletone lyder]
AMERIKANSK FLÅDEVETERAN
[Gabe] Jeg hedder Gabriel George.
Jeg er pensioneret fra flådehospitalet
1. april 2008.
Aprilsnar.
Jeg havde lige købt en ny motorcykeljakke i læder.
Jeg kom cirka seks kilometer ned ad vejen. Det var en stor vej.
Og så siger de, at en fyr foretog en U-vending i et lyskryds og overså mig.
Og jeg kolliderede med ham. Jeg vågnede op tre uger senere.
Det tog mig 12 år, inden jeg blev amputeret.
Jeg indgik en pagt med min arm.
Jeg sagde: "Hvis du ikke bliver bedre, skærer jeg dig af."
Jeg vidste ikke, at jeg skulle leve resten af mit liv i smerte.
Er du klar til at spise, skat?
-Det må hellere være godt. -Ja, smukke dame.
Jeg laver ikke mad uden kærlighed.
[datter] Hvorfor laver mor bedre kartofler end dig?
[Gabe] Hvad?
Mors kartofler er bedre end dine.
[Gabe] Undskyld.
Lad mig hjælpe dig.
Jeg klarer det. Ellers tak.
Jeg klarer det, for jeg har to hænder.
-Du er sød. Du er så smuk. -Han udstiller mig.
GABES DATTER
[Gabe] Tameah, hun er min skønne, fantastiske datter.
Hun er min store inspiration til at holde mig i gang.
[Gabe] Jeg elsker dig.
Hey, jeg elsker dig.
-[Tameah] Det er jeg ligeglad med. -Jeg elsker også dig. Godnat.
[ildevarslende musik spiller]
[stønner]
[Gabe] Jeg lever på et smerteniveau, der er syv ud af ti.
Smerten overstiger ti, men det taler jeg ikke om.
For hvis man siger til nogen, man føler ti i smerte,
vil de gerne indlægge en og låse døren.
Mine læger har fortalt, at de beskriver det som fødselssmerter,
som veer, der aldrig holder op, for man føder aldrig barnet.
Godnat. Jeg elsker dig.
[lille vuf fra hund]
[kvindestemme fra GPS]
Jeg kommer meget rundt.
Jeg laver altid noget på grund af smerten,
for det holder mine tanker væk fra den at holde mig i bevægelse.
Velkommen til pickleball. Jeg er pensioneret fra flåden.
Hvem er den første taber?
Når tingene bliver kaotiske og tossede, kan jeg bedre fokusere.
Åh, det er bare…
Lad være med det.
Sådan der.
Nogle venner synes, jeg er for meget på farten.
Det siger min datter og min hund også.
Ikke kaste op.
Det her er sjovt. Jeg elsker det.
Jeg prøver at finde min egen medicin.
[stønner af smerte]
Det er en rejse, og den skræmmer mig.
Så hørte jeg det her med Invictus Games.
Jeg tænkte: "Det kan jeg godt klare."
Det minder mig om, at jeg ikke er alene med det.
Jeg håber, det hjælper.
Men i mit liv og med mine erfaringer,
har håbet før ført mig ned ad den gale vej.
Jeg må tænke på fremtiden.
[skinger hyletone lyder]
AFSLAPNINGSZONE STILHEDSANORDNINGER
Det svære er at passe på mig selv.
Smerten har jeg accepteret at skulle leve med resten livet.
Jeg ved, jeg kan få den til at forsvinde for evigt.
Let. Til hver en tid. Giv mig en kugle.
[sorgfuld musik spiller]
Men så længe jeg er her…
Jeg ved bare, jeg altid kæmper.
6 MÅNEDER TIL LEGENE
Vi er ikke helt i mål med
at gøre det til en international begivenhed
med 500 deltagere fra 14 lande.
Men vi arbejder på det.
Hej, Wisey. Flot slips.
BEVILLINGS- OG PROGRAMCHEF
Jeg fatter ikke, det er otte år. Det er et lille beløb for en stor virkning.
Men det vil være fantastisk at sikre, der er en plan for, at det kan vokse.
Med hensyn til forhindringer,
så holder vi nøje øje med udviklingen af omikron,
og vi ser efter tegnene.
[Taira] Fortæl lige blondinen, hvordan man skyder.
[mand] Bueskydning er så intimt.
Pilen passer, så det er synd at hive den ud.
Andryukha, dine platheder er pisseirriterende.
[Taira] Træk vejret. Hold hånden stille.
Bare rolig.
[kommentator taler på ukrainsk]
[buestreng svirper]
[Taira] For at overvinde mine traumer og mine to hjerteanfald,
har jeg brug for Invictus.
Jeg tog min hånd væk for tidligt.
Har jeg allerede mistet den skide pil? Nej, den er her.
Så. Jeg er på røven.
Det er en spasme.
Tag dig sammen, dit skvat.
[stønner]
Fuck. Undskyld.
[ånder ud]
[Taira] Træk vejret. Ingen panik.
For fanden da.
Nye pile hver gang. Ligesom kugler.
[bueskytterne griner]
[Taira] Jeg tror, sport kan erstatte den adrenalinhunger, veteraner har,
når de kommer hjem fra krig.
Den giver os en vej ind i fremtiden.
Ni, ni, seks.
[kommentator] Kære deltagere, stil op på række for at modtage medaljer.
[mand] Lad os tage et gruppebillede.
Kan du tage et billede af os?
[fotograf] Syfilis.
Hvad vil du have? Syfilis.
[bifald]
[kommentator] Og tredjepladsen går til kombinationshold 2.
[Taira] Ja? Seriøst?
Jeg kom for at give dig et kys.
Det er ikke mit bryst. Du må godt holde den.
Slap nu lige af.
Lad os vise vores ansigter, så.
[fotograf] Syfilis!
[tilskuere griner og klapper]
Det er lidt vådt.
Tja, det går nok.
Hey! Jeg er her.
-Troede I ikke, jeg kom? -[Taira] Hvorfor skulle du ikke det?
Den er til prinsessen. Til dronningen.
[Taira] Overgangen til det civile liv skulle være gradvis og naturlig.
Det er svært for mig.
Jeg forstår intet.
Jeg har nok glemt, hvordan det civile liv er.
Men jeg er klar til at vende tilbage.
Vi er taknemmelige for at sidde ved jeres bord og for invitationen.
[mand] Lad os skåle for krigens fravær.
Og Julija, du er ligesom solen i verden.
137 DAGE INDEN RUSLANDS INVASION
For hvert af disse individer er det her den næste etape på deres rejse.
for at udfordre deres kroppe og sjæle.
Jeg glæder mig, for jeg kender til sportens helbredende kræfter.
Men jeg er også bekymret,
fordi de udsætter sig for ubehagelige situationer.
For nogle af dem kan det være meget provokerende.
Og det bekymrer mig.
[spillerne råber]
[hiphopsang spiller]