Mine damer og herrer, prins Harry.
Det er tydeligt, at mange af de problemer, folk møder,
både i militæret og i samfundet, begynder med mental sundhed.
Men støtten til mental sundhed har været en eftertanke alt for længe.
Da jeg gik ind i militæret,
var mental sundhed og psykisk sygdom ildeset.
Noget af det, jeg er mest stolt af, er mit arbejde med David Wiseman,
hvor vi talte til folk i militæret. Vi opfordrede dem til at acceptere:
"Fint, hvis mental sundhed betyder psykisk sygdom", hvilket det ikke gør,
"men hvis du føler, det gør, så glem det og lad os tale om mental fitness."
Hvis der er et stigma i militæret, så er der et stigma i samfundet.
Så hvis vi vil kurere stigmaet i samfundet, må vi lede vejen.
Der var aftener, jeg gik i seng og håbede, at jeg ikke ville vågne om morgenen.
Det er utrolig vigtigt for folk.
Godt, du har det sådan.
Jo mere det gør folk ubekvemme, jo mere må vi tale om det.
Det ændrer og redder liv.
Mental fitness er at kunne opbygge en mental modstandskraft
snarere end at vente på, at problemerne opstår.
Og det gælder for hver eneste person i verden i dag.
Så du tjener stadig.
Syvogtyve og et halvt år.
Man kommer tilbage, og den første glæde ved at være hjemme falmer.
Og når gløden forsvinder, begynder mareridtene.
-Hvor længe tjente din mand? -I 23 år.
Ja.
Han døde i 2019.
Han var en af de 22 om dagen.
I AMERIKA TAGER 22 VETERANER DERES EGET LIV HVER DAG
Jeg føler det personligt, for jeg har altid følt,
at et liv, der gik tabt, kunne have været et liv reddet.
Samfundet kan gøre det bedre,
især for folk, der har tjent deres land.
Klar.
Hun sagde, hun ville have selvtillid.
Hun ville grine, smile og føle sig glad igen.
Sally Renard er Invictus Games-vinder.
Det, jeg har set i Invictus Games,
i dette samfund og gennem mine egne oplevelser,
er, at når man virkelig vil noget, er resultatet næsten altid positivt.
Men se Storey storme frem!
Beruashvili har måske gjort nok til at holde ham væk,
og det ser sådan ud! Han gav alt!
INVICTUS GAMES: HJERTEBLOD OG VILJESTYRKE
USYNLIGE SÅR
6 MÅNEDER TIL LEGENE
DANMARK
Jeg kan næsten høre lydene.
Jeg kan næsten lugte, hvordan det var i ørkenen.
Som soldat ville jeg hjælpe andre,
og jeg troede, at jeg ville gøre en forskel i verden.
Hvem kommer?
Hej.
Vi var det første hold i Irak fra Danmark.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle forvente.
Hvornår tog du til Irak?
Det var i 2004.
Det var Al-Qurna.
Det var Al-Qurnas gader, da vi var i voldsom kamp.
Der var en episode, hvor jeg greb ammunition,
og skulle løbe over til nogle andre.
Jeg løb over en mark.
Jeg kunne høre, skuddene var meget tæt på.
Det satte gang i PTSD.
Når vi blev bombarderet ind over lejren har det sat nogle spor.
Når man sidder i et beskyttelsesrum, ved man ikke, om en granat rammer.
Så er du her ikke mere.
Hvis vi går tilbage til, da du bliver indlagt første gang.
Jeg husker det tydeligt.
En Kasper, der var helt slukket.
Intet liv i dine øjne.
Da begyndte jeg at miste modet på livet.
Og jeg begyndte at tænke,
jeg vidste ikke, om jeg skulle være her, hvis livet var sådan.
Det var mærkeligt.
Det var en hård dag.
Det var det.
Ja.
-Det var en glad Kasper, der rejste. -Ja.
Det var en anden Kasper, der kom hjem.
I Danmark har vi kun haft 44 med fysiske skader,
så vi løb hurtigt tør.
Men vi har tusindvis, der lider af psykiske skader.
Det er usynlige skader. Vi kan ikke se dem.
TEAM DANMARK BESTÅR UDELUKKENDE AF FOLK MED POSTTRAUMATISK STRESS
Denne samling handler om at skabe energi.
Vi er klar til den første gruppe.
Hvis folk kan gætte det, så er det fedt.
Og bagefter kan man sige, hvad den maskine går ud på.
Hvordan får vi ham op?
Vil man udvikle sig, skal man kunne træde ud af sin komfortzone og lære noget.
En myresluger?
Ja!
Vi har opfundet en støvsuger, der kan suge alt.
Det var en fed maskine.
Det har været svært for mig at genoptage forbindelsen til folk,
så at finde Invictus-samfundet har været meget vigtigt for mig.
Jeg håber, vi finder hinanden igen som et hold,
og at jeg forhåbentlig finder mig selv.
Alle vores folk har PTSD,
men PTSD er ikke permanent.
Men når det holder grebet i dig, er det på grund af andre traumer
eller andre problemer fra din opvækst.
Derfor er det også vigtigt, at du bearbejder de problemer.
Jeg kan kun tale ud fra min egen erfaring,
min tur i Afghanistan i 2011 med Apache-helikoptere.
Et stykke tid efter det
var der et sammenbrud.
Min trigger var at vende tilbage til Afghanistan,
men de ting, der kom frem,
var fra 1997, da jeg var 12 år.
At miste min mor som barn,
det traume, jeg havde, var jeg aldrig bevidst om.
Det blev ikke drøftet. Jeg talte ikke om det.
Jeg har undertrykt det, som de fleste unge ville.
Men da det kom op til overfladen, var jeg ude af den.
Hvad sker der?
Nu føler jeg alt i stedet for at være følelsesløs.
Den største kamp for mig var, at ingen omkring mig kunne hjælpe.
Jeg havde ikke den støttestruktur, det netværk eller ekspertråd
til at identificere, hvad der foregik med mig.
Desværre, som de fleste af os, den første gang, man overvejer terapi,
er, når man ligger i fosterstilling
og ønsker, man havde bearbejdet det tidligere.
Det vil jeg forandre.
Indtag jeres pladser.
Jeg har altid ønsket, at Invictus Games og den støtte, der følger med hele året,
skal være et net, der fanger de individer.
Du kan ikke melde dig til Invictus og håbe, du får en plads.
Vi er kommet videre.
Udvælgelsesprocessen er baseret på, hvem der har mest brug for det.
Rejsen til legene har været hård for mange af dem.
Det er en stor udfordring og en stor bedrift for alle
at præstere foran 5, 6, 7000 mennesker.
Han vinder snildt det her.
Her ser man straks sportsånden.
Han hjælper Michael Jansen.
Han har kæmpet med posttraumatisk stress.
Og han har sagt, at han vil lære at stole på folk igen.
Kammeratskab, solidaritet, støtte.
Invictus-familien.
SOMMER 2021
FØR DEN RUSSISKE INVASION
Hej, mit kære pikhoved.
Hvad fanden?
Her er varmt, ikke?
Hvad så? Vil I lære os det?
Hvad skal vi lære jer?
Alt.
I Ukraine har vi over 400.000 mennesker,
der har gjort tjeneste siden 2014.
Vi må forstå, at ikke alle har fysiske skader.
Nogle af dem har alvorlige psykiske problemer.
For nogle teammedlemmer
er det første gang, de ser en psykolog og taler om traumer.
Gør du det på et ben?
Eller sidder du på din flade?
-Klarer du den alene? -Ja.
Er det skudsikre veste?
For farvestrålende. Snigskytterne ser jer.
-Taira. -Flaget?
Giv os flaget.
Vær forsigtig.
Ja, for fanden!
Hold fast.
Godt forsøg.
Pas på.
Syeryi styrer.
Du er et bæst.
Surf-tid.
Rusland lægger pres, ikke alene på Ukraines energisektor,
men fremviser også deres våben
og afholder militærøvelser langs grænsen.
Ifølge den ukrainske efterretningstjeneste forbereder de ikke en invasion.
Det er intimiderende.
Jeg tror, det er geopolitiske spil.
Folk prøver at overbevise sig selv om, alt er okay.
De mennesker er født til krig, eller også kan de lide det.
For hvis man gør noget i lang tid uden at nyde det, bliver man skør.
Jeg elsker mit job. Jeg elsker at redde mennesker.
Hvis jeg ikke havde lært mig selv at elske det, var jeg blevet skør.
Måske ikke skør.
Men jeg var blevet meget mere traumatiseret.
Men jeg er klar til at lægge det bag mig og komme videre.
125 DAGE FØR DEN RUSSISKE INVASION
Så du stiller ikke op i roning?
Jo.
Så roning og bueskydning.
-Og basketball. Det er alt. -Basketball.
Det er nok.
De havde 800 ansøgere, der ville med på holdet.
Fremragende.
Og de valgte 32.
-Køber du en lottokupon hver gang? -Det ville jeg ønske.
Jeg tror, det bliver helt i top.
-Invictus Games. -Ja.
Jeg søgte ind for at komme ud af min komfortzone,
for at møde min frygt.
-Bare hold gang i ilden. -Er der andet?
Så, nu brænder den.
-Caelin. -Ja.
Jeg havde en trigger.
-Okay. -Ja, så…
Ja.
Jeg prøver at…
-Hvad skete der? -Hvad?
Hvad skete der?
Ilden derovre.
Ja. Okay.
Den bringer mig tilbage til hændelsen.
Er pulsen steget?
Ja. Mærk dine hænder.
Rør dine hænder. Træk vejret.
Og træk vejret.
Ja, langsomme udåndinger.
Den faldt. Godt.
Ja.
Godt gået.
-Godt gået. Ja. -Okay.
Efter en trigger går jeg tilbage til traumet.
Jeg har flashbacks, og nogle gange ved jeg ikke, hvor jeg er,
og nogen skal sige, jeg skal tilbage og være til stede.
Det er en frygtelig følelse at være bange for ens traume.
Det ønsker jeg ikke for nogen.
Det var et stykke julepynt, jeg lavede sidste år.
Jeg gav et til mine holdkammerater.
Det er en del af mit terapeutiske sløjdkursus.
Dette er mit første portræt af mig fra første træningslejr.
Det er min bedstemor, Erva Whitehead.
Hun var min klippe.
Min barndom var ikke lykkelig.
Mine forældre gjorde deres bedste.
Men jeg tror, de bearbejdede
eller kæmpede med problemer, de ikke kunne få hjælp til.
Jeg var ung og vidste det ikke
og var forvirret over, hvorfor de var, som de var.
Jeg var desperat efter at komme væk, men vidste ikke hvorhen.
Da jeg var gammel nok til at gå ind i militæret, gjorde jeg det.
Det er vores skib. Et tankskib.
Så mit job ville være at bringe brændstofledningerne ind.
-Ja? -Og komme brændstof på skibet.
Interessant.
Hvad laver du her? Nyder landskabet.
Ja, observerer.
Så da jeg kom tilbage,
havde jeg problemer og drak.
Jeg blev alkoholiker for livet.
Jeg kunne ikke opretholde forhold.
Og gaden var stedet, hvor…
Jeg boede på gaden et år.
Jeg boede under broer,
i skoven og prøvede at overleve.
Det har været en rejse for mig siden barndommen.
Jeg er glad for, jeg blev valgt til Invictus Games.
Jeg er beæret.
Og jeg håber på at gøre mit bedste.
5 MÅNEDER TIL LEGENE
I dag er vi her, fordi vi husker jer.
Vi husker dem, der ofrede deres liv
for at give os en chance for et bedre liv.
Et forenet Ukraine!
Hæder til Ukraine!
Hæder til heltene!
Putin er en narhjerne!
BESÆT MIG IKKE
Jeg tror, krigen forandrede mig.
I 2014, da krigen begyndte, var min datter 11 år.
Det var svært for mig at forlade hende og min mand, Vadym.
Jeg gør, hvad jeg gør for at beskytte dem,
for at holde dem væk fra de ting, der sker under krigen.
Når vi går gennem livet, kan vores navne forandre sig.
Jeg er endda begyndt at tænke på at købe noget civilt tøj.
Mit navn er Yuliia, kaldesignal "Taira."
Jeg tror, Taira og Yuliia er forskellige mennesker.
"Taira" er ikke en person, "Taira" er en sprøjte eller en årepresse.
"Taira" er en kammerat, der sidder med en bror og taler åbenhjertet med ham.
og jeg er bare en lille person.
Måske bliver "Taira" en fra fortiden, og der kommer noget bagefter,
men jeg bliver ikke Yuliia igen.
Jeg er meget taknemmelig for
idéen om Invictus.
Jeg tørrer mit snot væk nu, og så fortsætter vi.
Jeg har det godt.
Rigtig godt.
STORBRITANNIEN
-Har du brug for noget klistrer? -Nej.
Man må vænne sig til det og lige prøve sig frem.
Det kan sidde fast på fingrene.
Det bliver hårdt arbejde i dag. Gå til den og nyd det.
Husk, al kritik skal være konstruktiv,
ikke destruktiv. Okay?
Siger han.
Da jeg forlod hæren, var der intet.
Der var ingen rutine, intet at lave hver dag,
intet at se frem til. Med tiden er jeg begyndt at lave mere.
Weekenderne med Invictus ser jeg frem til.
Det er min aften med drengene. Det er miljøet, drillerierne
og alt det, der følger med.
Vi skal arbejde på kryds. Lad os se, hvordan det går.
-Han kører herop. -Forbi der, ja.
Han følger efter, fortsætter, og han er fri.
Han var stille i starten, men efter han blev anfører er han brudt ud af sin skal.
Og hænger henne ved toppen. Du kan bevæge dig.
Han råber ikke ad alle.
Han er typen, der lokker det ud af folk.
Sådan en anfører har man brug for.
Gruppen gjorde det fantastisk.
Vi griner meget.
De er alle ret jordnære mennesker,
og det er vel det, jeg har fået ud af det,
at være sammen med folk, som jeg nyder at tilbringe tid med.
Det var godt. Gode afleveringer.
Det er, fordi vi kan multitaske. Grib bolden og finde den næste aflevering.
Jeg brænder for den mulighed, jeg har fået.
Når vi forlader militæret, kan nogle være uhøflige,
og man har et usynligt handicap.
-Man gennemgår en masse forandringer. -Folk kan være meget fordømmende.
Det udløste mit mentale problem, så jeg drak flere flasker vodka
og tog 100 piller.
Jeg mente ikke, det var værd at leve, og jeg vågnede på Oval Hospital
og kastede aktivt kul op.
Vicki!
Mitch! Kom væk!
Kom så! Tjep!
Vent!
Kom nu!
Okay, nulstil. Kom nu!
Når de bliver trætte, bliver de irritable.
De opnår ikke noget.
Men det er godt at få dem op i gear.
Ja.
Det handler ikke om medaljerne. Det handler om at opnå noget,
som de aldrig troede, at de kunne.
Kom ind til midten.
Men hvis du spørger alle på mit hold, vil de kun vinde guld.
Holdet har en god chance.
Jeg begyndte at blive lidt bitchy.
Det sker, når man bliver træt. Man kaster dumme bolde.
Når vi får bolden over på deres halvdel, så sænk tempoet.
Vi dikterer, hvad vi vil med spillet, ikke modstanderne.
Når man kommer ud af hæren, kommer man fra en institution.
Sportsgenopretningen er fantastisk.
Og for dig er det som at give tilbage til militæret efter alle de år.
Jeg siger til dem: "Kom og spil rugby."
De siger: "Det ved jeg ikke, om jeg kan lide."
Det føles godt at hjælpe folk.
Jeg ser godt ud. Godt billede.
Jeg havde hår dengang.
Det var de gode tider.
-Jeg var en flot fyr, ikke? -Nej.
Det her er… Hvad kalder man dem? Se.
Det var, da jeg spillede.
Se dig med din permanent.
Så gik jeg ind i Invictus.
Jeg har trænet holdet siden 2014,
og jeg har været cheftræner under alle kampene.
-Det ser ud, som om jeg var med. -Som om du spillede.
Det var der, vi ventede og stod på række.
-Prins Harry. -Prins Harry kom.
Og de havde lim på hænderne.
-Alle kom lim på ham. -På hans skjorte og jakke.
-Frække drenge. -De var sjove.
Vi er klar til den store finale mellem Storbritannien og USA.
Accelererer og scorer!
Hvis man kunne tappe atmosfæren, ville den være en formue værd.
GB!
Walker til linjen!
Os trænere, da de kom ind på bænken,
råbte vi og kunne stadig ikke høre. Det var så højt.
Nedtællingen er i gang.
Der er stadig tid.
Vi scorede i sidste sekund og vandt guld. Fantastisk.
Stedet eksploderede.
Helt fabelagtigt.
Finalen ender med sejr til Storbritannien.
DANMARK
-Hej, Kasper. Godt at se dig. -I lige måde.
Fede kopper.
Tak.
Skal vi ikke gå ud? Det er vejr til det.
Hvad tænker du om dine målsætninger med din deltagelse?
I dag kan jeg se,
der er meget arbejde omkring det.
Det afsæt, jeg kan få ved Invictus, er vigtigt, for jeg har prøvet alt.
Jeg har slidt mange psykologer og psykiatere op
og har været indlagt i rigtig lang tid.
Fordi din skade har impact på din familie?
En kæmpe indvirkning.
At være skilt, ikke at kunne være sammen med mine piger,
stå alene, ikke vide, hvilken retning jeg skal i.
Hvad skrev du med dine målsætninger?
Jeg skrev, mit mål er at blive en bedre far
og være mere nærværende, når jeg er sammen med mine piger.
Og kunne have dem selv i en længere periode ad gangen.
Det er det, det hele handler om.
Det er et nyt mål. Ja.
Jeg bliver ked af det nu. Vi må stoppe. Ja.
-Ja. -Ja.
Lille pus.
Åh gud.
TAIRAS DATTER
Vovse. Du er vovsen.
Hvem er det her?
Jeg har travlt med at vaske op.
Der er noget mystisk derinde. Stik hånden ind!
Det er en klam snegl.
Jeg ved ikke, om det er en snegl…
Det er et helt økosystem!
De dufter endda.
Ligesom roser dufter.
Militærroser.
Militærroser til en militærdame.
Vores forhold er fint,
men det er ikke et normalt mor datter-forhold,
for i lang tid så jeg hende ikke regelmæssigt.
Det var bare det liv, jeg vænnede mig til.
Og for det andet havde jeg intet valg.
Så jeg lærte at leve sådan.
Okay, lad os gå.
-Den vej? -Ja. Kom.
Hun har været væk, men kom hjem og har renoveringsplaner for vores hus.
Måske begynder hun at leve et civilt liv.
Her.
Mine favoritter.
Karamelsmag?
Nej, ikke karamel.
Hvad kan far lide?
Far har brug for det til sine nerver.
-Hvad er der? -Det er en Pop-it.
Hvad?
"Pop-it"?
Det er anti-stress.
Han skriger altid højest.
Kattens liv er bare uudholdeligt.
Jeg ved, du er god til at skære ost.
Kaviaren er helt okay.
Og pølsen.
-Jeg er ikke god til pølser. -Det må du være.
Jeg er taknemmelig for Vadym.
Han er utrolig klog. Meget afbalanceret, meget stærk.
Vi har været sammen i lang tid.
Femogtyve år.
Et vigtigt emne er Ukraine
og koncentrationen af russiske tropper ved grænsen.
Det Hvide Hus sagde, at under forhandlingerne
vil Biden tilbyde Putin diplomatiske måder
at deeskalere situationen ved den ukrainske grænse på.
Kommer krigen, går vi i krig.
Er der ikke krig, nyder vi vores madder. Simpelt!
Hvad mere vil du have?
56 DAGE FØR DEN RUSSISKE INVASION
ABC's Patrick Reevell er i Kyiv.
Godmorgen, Patrick.
Godmorgen. Tak. Her i Ukraine hersker der stadig usikkerhed.
Men med et glimt af håb om diplomati i Genève.
Rusland sender stadig flere tropper til grænsen.
Her til moren ser og venter ukrainske soldater
i de snedækkede skyttegrave i det øst-Ukraine.
Lige over grænsen udfører russiske styrker militære øvelser.
Samtalerne i Genève mellem USA og Rusland
har givet håb,
men de har ikke fjernet frygten for en russisk invasion.
3 MÅNEDER TIL LEGENE
Ukraine er i tankerne, fordi de bliver historien,
og hvordan vi psykologisk støtter dem som historien.
Vi har haft kontakt med Oksana, teamlederen.
Vi taler mindre ofte, så vi er ret bekymrede.
Vi må vente og se og holde kontakten.
Vi gør alt, hvad vi kan, for det er vigtigt.
Hvad med holdet? Hvad er deres mentale tilstand?
De trænede indtil for en uge siden,
men det er muligt, de skal i kamp igen.
Vi arbejder på at få et hold dertil.
Vi må overvåge det nøje og støtte dem, så godt vi kan.
Begivenhederne i Ukraine viser os vigtigheden
af Invictus-samfundet endnu mere.
-Opdatering for legene? Richard? -Deltagerlandene ser frem til det.
De vil samles. Vi har fået tilmeldingerne.
Der er flere deltagere i holdsport, end der var i Sydney.
Og der er ægte spænding.
Er der andet?
-Tak. Vi har dækket meget i dag. Tak. -Tak, fordi vi måtte komme.
DANMARK
Velkommen til aftenens program.
Vil nogen af jer dele?
Om to en halv måned står vi dernede, så kulminerer det hele.
Forhåbentlig går det godt for os og bliver en kæmpe personlig udvikling.
Nogen tager måske medaljer, en ekstra agurk på levepostejsmaden.
Jeg har ikke trænet en hel del år,
men har dyrket den personlige udvikling.
Jeg har lige rundet tre år uden det fucking alkohol.
Jeg har haft trang til at gå på druk og tage coke,
som jeg har prøvet at måtte styre.
Mine børn ikke bør vokse op med en far, der er fraværende, som jeg gjorde.
Før kunne man gøre det dårligere op til
på grund af frygten for den dårlige dag.
Man havde kørt alle kampvognene fuldstændig smadrede.
Så skal jeg skabe mig en dårlig dag.
Jeg har et arbejde nu.
Det gjorde, at jeg fik mindre samvær med min søn.
Jeg har lige set ham nu, hvor han er blevet 18,
men på grund af sin autisme er han ikke god til kropskontakt,
men han var ved at klemme skelettet ud af røven på mig, da han så mig.
Det var sgu rart.
Vi har vores lille hund Albert, og så kommer der en løs hund.
De er allerede ved at æde hinanden.
Jeg havde to muligheder.
Enten fare i flæsket på den angribende hund,
eller jeg kunne råbe af min egen hund for at få den væk.
Og jeg råber til Albert.
Jeg tænkte, før jeg handlede.
Hvad gør du ved den frustration, du bygger op i den proces?
Den tæsker jeg af i en romaskine.
For at håndtere de dårlige dage
har jeg lært, at min medicin er at gå ud.
Da jeg begyndte at cykle, var det som at køre i en tunnel.
Jeg så ikke, hvad der skete omkring mig.
Pludselig var det, som om alt åbnede sig, og jeg så, hvad der skete omkring mig.
Jeg begyndte at lugte skoven og havet.
Det var en af de første gange, jeg følte mig i live igen.
Det frigiver alle de dårlige ting.
Mit hoved er klart.
Jeg fortaber mig bare i det,
og spiller i øjeblikket i stedet for at tænke på det.
Så snart du tænker på det øjeblik, har du tabt.
Bueskydning. Jeg troede, det var en to-håndssport.
Fra en, der lå på sofaen i otte år uden målsætninger,
uden at vide, hvad jeg skulle gøre, var det: "Jeg kan det her."
"Ja."
Jeg har mødt mange mennesker, hvilket har gjort mig mere optimistisk.
Det er udfordrende,
men jeg elsker følelsen af at opnå noget efter målstregen.
Jeg føler mig fornyet bagefter.
Så nu er vi midtvejs i vores træning,
og på lørdag skal vi møde vi trænerne.
Sport giver dig mulighed for at forbedre din krop, dit sind, dine følelser.
Man kan altid gøre mere, man kan altid blive bedre.
Glæde, afsky, frygt…
Alle de følelser tvinger os til handling.
Og sport giver os mulighed for at genoptræne nervesystemet.
Nu er vi i en højde, hvor det bliver spændende.
Start med en dyb indånding.
Pump luft ned i lungerne.
Og en rolig udånding.
Er alle klar?
Godt gået. Storartet.
Vi ses, Kasper.
Du er så sej.
I lige måde. Tak for hjælpen.
Altid.
En af fondens vigtigste missioner i dag er at finde dem,
der sidder i sofaen og stirrer på et tv
og aldrig vil forlade deres hus. De svære at få fat på.
Der er bogstaveligt talt et øjeblik,
hvor man kan overbevise den person om,
hvad deres plan end er, hvad de end tænker,
hvor dårlig deres dag er, at det ikke varer evigt.
Men vi har et fællesskab, og størstedelen af dem,
efter et stævne,
føler, at de har fundet sig selv igen.
Det redder liv hver dag.
4 DAGE FØR DEN RUSSISKE INVASION
LÆGE
Jeg behøver Invictus for at rehabilitere mig selv.
Men krig tillader os ikke at slappe af.
Den tillader os ikke at starte et normalt liv.
Tekster af: Jakob Jensen