Hölgyeim és uraim, Harry herceg!
Számomra nyilvánvaló,
hogy rengeteg probléma háttere
úgy a hadseregben, ahogy a civil életben
a lelki egészségnél keresendő.
Mégis ezt a területet nagyon sokáig elhanyagoltuk.
Amikor beléptem a seregbe,
a lelki betegség egyfajta szitokszónak számított.
Nagyon büszke vagyok rá, hogy David Wisemannel együtt
sok előadást tartottunk a témában az érintetteknek.
Azt mondtuk nekik:
„Nos, ha a lelki egészség sokak szerint egyenlő a lelki betegséggel…”
Ami nem igaz, mégis sokan így érzik, akkor tegyük ezt félre,
és beszéljünk lelki fitneszről.
Ez még mindig tabu a seregben, és így a társadalomban is.
És ha ki akarjuk gyógyítani a társadalmat belőle,
akkor nekünk kell utat mutatnunk.
Volt, hogy úgy feküdtem le, hogy reméltem, reggel nem ébredek fel.
Ez hihetetlenül fontos dolog.
Minél kényelmetlenebbnek érzik az emberek a témát,
annál inkább beszélnünk kell róla.
Ez életmentő lehet.
A lelki fitnesz arról szól,
hogy kialakítsunk egy lelki ellenállóképességet,
ahelyett, hogy csak várnánk, hogy a problémák megtaláljanak.
És ez minden élő emberre ugyanígy igaz.
Ön még szolgál?
Huszonhét és fél éve.
Amikor az ember visszatér, lassan elmúlik az otthonlét izgalma.
És aztán kezdődnek a rémálmok.
Meddig szolgált a férje?
23 évig.
2019-ben halt meg.
Egyike volt a napi huszonkettőnek.
AZ USA-BAN NAPONTA 22 VETERÁN LESZ ÖNGYILKOS
Nekem ez személyes ügy, mert szerintem minden elveszített élet
egy megmentett élet is lehetett volna.
És a társadalom képes a fejlődésre,
főleg azokért, akik a hazájukat szolgálták.
Kész!
Renard azért indult el, hogy visszakapja az önbizalmát
hogy újra tudjon nevetni, és újra boldog legyen.
És Sally Renard az Invictus-bajnok!
Az én tapasztalatom az,
és nemcsak az Invictusszal, hanem a saját életemben is,
hogyha az ember valamire igazán rászánja magát,
abból majdnem mindig valami pozitív dolog sül ki.
Storey közelít!
Beruashvili előnye talán még elég, hogy kitartson a végéig,
és úgy tűnik, hogy igen! Mindent beleadott a végén!
A LEGYŐZHETETLENEK VERSENYE
LÁTHATATLAN SEBEK
6 HÓNAP A JÁTÉKOK KEZDETÉIG
A SEREG FIVÉREI
DÁNIA, SVENDBORG
Szinte hallom a hangokat.
És szinte érzem a sivatag szagát.
Katonaként másokon akartam segíteni,
és azt hittem, jobb hellyé tehetem a világot.
Ki lehet az?
- Helló! - Szia!
Mi voltunk az első dán csapat Irakban.
Így nem tudtam, mire számíthatok.
Mikor is mentél ki?
2004-ben.
Ez Al-Qurnah-ban volt.
Komoly tűzharcok folytak az utcákon is.
Volt egy alkalom, amikor át kellett futnom egy nyílt téren,
hogy elérjek egy másik katonához.
Hallottam a lövéseket.
Nagyon, nagyon közel voltak hozzám.
Itt kezdődött a PTSD.
Az is megmaradt, amikor bombázták a táborunkat.
Ültünk az óvóhelyen, és nem tudtuk, mikor találnak el.
Lélekben már nem is voltunk ott.
Emlékszem, amikor végül bevittek a kórházba, sosem felejtem el.
Teljesen… …élettelen volt az arcod,
A szemedben sem láttam semmit.
Akkoriban kezdtem elveszíteni a hitemet az életben.
Úgy éreztem, ha csak ennyit adhat, akkor minek is élek egyáltalán?
Fura nap volt.
Nehéz nap, igen. Nagyon.
Igen.
Egy boldog Kasper ment el.
És egy másik Kasper tért vissza.
A DÁN CSAPAT EDZŐTÁBORA
Itt Dániában csak 44 testi sérültünk van,
úgyhogy hamar kifogytunk a jelentkezőkből.
Viszont több ezren szenvednek mentális sérülésektől.
Ezek a külvilág számára láthatatlanok.
A DÁN CSAPAT KIZÁRÓLAG PTSD-S TAGOKBÓL ÁLL
Ez az első alkalom a csapategységről szól.
Jöhet az első csoport.
Ha a többiek kitalálják, akkor jó.
Utána meg el lehet magyarázni, hogy hogy működik a gépetek.
Nem tudom, hogy tartjuk meg.
Ha fejlődni akarunk,
ki kell lépni a komfortzónánkból, hogy tanulhassunk.
Ez egy hangyász?
Ez egy porszívó,
ami mindent fel tud takarítani.
Király egy ötlet volt.
Számomra nagyon nehéz újra kapcsolatot építeni másokkal.
Az Invictus-közösség ezért nagyon fontos nekem.
Remélem sikerül igazi csapatot építeni magunkból,
és közben megtalálom önmagam is.
Itt mindenkinek PTSD-je van.
Ám ez nem egy végleges állapot.
Ha mégis kitart, az más traumák vagy gyerekkori gondok miatt is lehet.
Ezért olyan fontos, hogy foglalkozzunk a dologgal.
Én csak a saját élményeimet oszthatom meg.
2011-ben voltam Afganisztánban helikopterpilóta.
Ezután lassan minden szétesett.
Nálam ezt a hazajövetel hozta elő,
de nem az ottani emlékeim jöttek fel,
hanem a korábbiak, még 12 éves koromból.
Akkor veszítettem el édesanyámat.
Ez a trauma sosem tudatosult bennem,
nem lett kibeszélve. Elnyomtam magamban,
ahogy minden hasonló korombeli tette volna.
De amikor felszínre tört, majdnem megőrültem.
Addig semmit nem éreztem, most meg egyszerre mindent.
A legnagyobb gond az volt,
hogy a környezetem nem igazán tudott segíteni.
Nem volt meg az a támogató közeg, a közösség vagy a szakértelem,
hogy ráébresszen, mi is történik valójában.
Sajnos a legtöbb ember már csak akkor gondol a terápiára,
amikor már magzatpózban fekszik a padlón,
és azt kívánja, bárcsak korábban szembe nézett volna a dolgaival.
Ezen akartam változtatni.
Felkészülni!
Az Invictus játékokat
és a velük járó lelki támogatást mindig is egyfajta
védőhálónak szántam az érintettek számára.
Ez nem arról szól, hogy az ember jelentkezik,
aztán hátha bejut. Ezen már túl vagyunk.
A kiválogatás alapját az adja, hogy kinek van rá a legnagyobb szüksége.
A játékokig vezető út sokak számára nagyon nehéz volt.
Bárki számára hatalmas kihívást
és teljesítményt jelent megjelenni hat-hétezer ember előtt.
És innen most már kényelmesen megnyeri!
És itt látszik az igazi bajtársiasság.
A célba kíséri Michael Jansent.
Ő is PTSD-vel küzd, és az a célja,
hogy újra meg tudjon bízni másokban.
Bajtársiasság, szolidaritás, támogatás.
Ez az Invictus család.
UKRAJNA, KIJEV
2021 NYARA
AZ OROSZ INVÁZIÓ ELŐTT
Hé, hé, hé! A kedvenc tökfejem.
Mi a fene van veled?
Meleg van itt, mi?
Mi van, te leszel az oktatónk?
Mit tanítsunk neked?
Mindent.
Ukrajnában több mint négyszázezer ember szolgált a seregben
2014 óta.
Nem mindannyiuk szerzett testi sérülést.
Ám sokaknak komoly pszichológiai és lelki gondjaik vannak.
A csapatunkban vannak, akik most először járnak pszichológusnál
és beszélnek a traumáikról.
Egy lábon nyomod majd?
Vagy a seggeden ülve?
Mész egyedül?
Mi ez? Golyóállómellény?
Ez így túl feltűnő, észrevesz a mesterlövész.
- Tajra. - Hol a zászló?
Kérjük!
Ez igen!
Ez az!
Kapaszkodj!
Óvatosan!
Syery a király! Nagy vagy, öreg!
Szörfre fel!
Oroszország továbbra is nyomást gyakorol az ukrán energiaszektorra.
Továbbá a fegyveres hadműveletek
és hadgyakorlatok is tovább folynak a határ mentén.
Az ukrán hírszerzés szerint
ez inkább erőfitogtatás,
mintsem egy invázió előkészületeinek jele.
Ez egy geopolitikai játszma.
Mindenki igyekszik meggyőzni magát, hogy nem lesz baj.
Van, aki harcra születik, és van, aki meg szereti.
Aki nem szereti, amit hosszú ideje csinál, előbb-utóbb beleőrül.
Én szeretem a munkámat. Szeretek embereket menteni.
Ha nem szeretném, én is megőrültem volna.
Mondjuk úgy, hogy súlyosabb traumáim lennének tőle.
De már készen állok a továbblépésre.
125 NAPPAL AZ OROSZ INVÁZIÓ ELŐTT
KANADA, ÚJ-SKÓCIA
Akkor nem csak evezni fogsz?
- Nem. - Tehát evezés, íjászat…
És kosárlabda, ennyi.
Az is elég.
Nyolcszázan jelentkeztek a csapatba.
Az igen.
És 32-en mehetnek.
Szerintem most kéne lottóznod.
Azt kéne.
Szerintem ez lesz az eddigi legjobb Invictus.
Azért jelentkeztem a játékokra,
hogy kilépjek a komfortzónámból
és szembenézzek a félelmeimmel.
Ki ne aludjon!
Na, így már jó.
Hé, Caelin!
Volt egy triggerem.
- Értem. - Csak úgy.
Mi történt?
Az a tűz ott…
Értem.
Felidézte az emléket.
Szívdobogás?
Aha. Érzed a kezed?
Érintsd meg!
És lélegezz!
És lassan kifúj.
Jó, elmúlt.
Ez az!
Jól van.
Jól csináltad.
Amikor triggerem van, újraélem a traumát.
Felvillannak az emlékképek,
és néha azt sem tudom, hol vagyok.
Valaki másnak kell visszarántania a jelenbe.
Rettenetes dolog folyton a traumától rettegni.
Senkinek nem kívánom.
Ezeket tavaly karácsonyra csináltam a csapattársaimnak.
A terápiás asztalosfoglalkozásom része volt.
Ez a kép az első edzőtáboromban készült rólam.
Ő a nagyanyám, Barbara.
Ő volt a biztos pont az életemben.
Nem volt boldog gyerekkorom.
A szüleim mindent megtettek.
De azt hiszem, ők is szenvedtek a saját gondjaiktól,
és nem volt segítségük.
Én pedig gyerekként ezt nem tudtam,
és nem értettem, hogy miért olyanok, amilyenek.
El akartam menni, de nem tudtam, hová.
Amikor elég idős lettem, beléptem a seregbe.
Ez a hajónk, egy tankhajó.
Én az üzemanyag-vezetékekért feleltem,
ezzel töltöttük fel a hajókat.
Ez érdekes.
- Itt mit csinálsz? - Csak nézelődöm.
Gyönyörködsz, értem.
Amikor visszajöttem,
az ivással próbáltam kezelni a problémáimat,
és alkoholista lettem.
A kapcsolataim mind tönkrementek.
Aztán egy évig az utcán éltem.
Menhelyeken, hidak alatt,
erdőkben igyekeztem túlélni.
Az egész életem mintha egy nagy utazás lenne.
Örülök, hogy beválogattak az Invictus-keretbe.
Megtiszteltetés ez,
és igyekszem helyt állni.
5 HÓNAP A JÁTÉKOK KEZDETÉIG
AZ UKRÁN CSAPAT TAGJA
Azért gyűltünk ma össze, hogy emlékezzünk.
Mindazokra, akik az életüket adták azért,
hogy mi jobban élhessünk.
Dicsőség Ukrajnának!
Dicsőség a hősöknek!
Putyin egy pöcs!
NE FOGLALJATOK EL
A háború engem is megváltoztatott.
2014-ben, amikor kitört,
a lányom 11 éves volt.
Nehéz volt itthagyni őt és a férjemet, Vadimot.
Teszem, amit kell, hogy megvédjem őket és távol tartsam őket a háborútól.
Életünk során még a nevünk is megváltozik.
Már arra is gondoltam, hogy civil ruhákat veszek.
A nevem Julija, a hívójelem Tajra.
Julija és Tajra két külön ember.
Tajra nem is egy személy, inkább egy injekciós tű.
Vagy szorítókötés.
Tajra egy katona, aki leül a bajtársaival és őszintén beszél velük.
Én senki sem vagyok, csak egy apró fogaskerék.
Talán egyszer majd Tajra is a múlté lesz, és valami más jön helyette.
De Julija sem leszek már többé.
Nagyon hálás vagyok az Invictus ötletéért.
Na, most letörlöm a taknyomat, aztán folytathatjuk.
Jó lesz.
Nagyon jó.
EGYESÜLT KIRÁLYSÁG, NOTTINGHAMSHIRE
- Erre is kérsz szalagot? - Nem.
Majd megszokod, mindig igazgatni kell egy kicsit.
Néha meg beleakad az ujjad is.
Ma sok dolgunk lesz.
Fogjunk hozzá, és élvezzük ki, rendben?
Ne feledjétek, minden kritikának építő jellegűnek kell lennie, világos?
Na, pont én mondom…
Amikor leszereltem, nem volt dolgom.
Nem volt napirendem, nem voltak céljaim,
nem volt semmi, amire várhattam.
De idővel elkezdtem dolgokat csinálni.
Az Invictusos hétvégéket mindig várom.
Végre a srácokkal lehetek.
Jó a közeg, mennek a dumák meg minden, ami ezzel jár.
Ma az oda-vissza passzokat gyakoroljuk.
Lássuk, hogy megy.
Ő feljön idáig. Egészen fel.
Ő pedig utána jön, és ezzel felszabadítja őt.
Tom először csendes volt,
de miután nyertünk, lassan előbújt a csigaházából.
Maradj a hárompontos vonalnál!
- Értem. - Mozoghatsz.
Ő nem szokott ordítozni másokkal.
Máshogy éri el, hogy mindenki a legjobbját nyújtsa.
Szerintem ilyen egy jó csapatkapitány.
Remek csapatunk van.
Sokat nevetünk együtt.
Mindenki nagyon gyakorlatias,
és azt hiszem, ebből én is profitáltam.
Végre olyanok közt lehetek, akiket kedvelek és jól esik velük lenni.
Ez jó volt. Szép passz, Vicki!
Mi lányok egyszerre több dolgot is tudunk, például passzolni és figyelni.
Nagyon hálás vagyok ezért a lehetőségért.
Amikor leszerelünk, sokan gorombán fogadnak minket.
Ezeken mind átesünk.
Sokan ítélkeznek felettünk.
Így van. Ez odáig fajult, hogy megittam pár üveg vodkát
és bevettem vagy 100 tablettát.
Nem láttam értelmét az életnek.
Aztán a kórházban tértem magamhoz.
Széntablettákat öklendezve.
Mitch! Mitch! Erre gyere!
Menj, menj!
Várj, várj, várj meg!
Gyerünk!
Oké, vissza, újra felállunk!
Ahogy fáradnak, egyre durvulnak.
Így nem érnek el semmit.
Nem, de néha nem árt felhúzni őket.
Ez nem a helyezésekről szól,
hanem hogy olyasmit érjenek el,
amiről nem hitték volna, hogy képesek rá.
Mindenki jöjjön ide középre!
Ebben a csapatban mindenki az aranyra hajt,
és jó esélyük is van rá.
Kezdett kicsit eldurvulni a dolog.
Ez van, ha elfáradtok.
Pontatlanul is passzoltok.
Ha eljutottunk a feléig, lassítsatok!
Mi diktáljuk a saját játékunkat, nem az ellenfelek.
Amikor kilépsz a seregből, egy intézményt hagysz ott.
Ezért olyan jó a sport.
Te pedig végre valamit visszaadhatsz a seregnek, nem?
Én azt mondom nekik: „Gyertek, rögbizzünk egy jót!”
Ők meg: „Hát, nem is tudom, hogy képes vagyok-e rá.”
Jó érzés, hogy azokon is segítünk, akiktől eltávolodtak.
Nézd, milyen jó fotó!
Mennyi hajam volt! A régi szép idők.
- Jóképű gyerek voltam, mi? - Nem.
Aztán nézd csak, hol is volt ez?
De már itt játszottam.
Nézd, milyen dauerolt hajad volt!
Aztán elkezdtem az Invictust.
2014 óta én edzem a csapatot,
és olyan szerencsés vagyok, hogy azóta is én vagyok a vezetőedző.
- Olyan, mintha benne lennék, nem? - Mintha te is játszanál.
Itt a folyosón várakozunk.
Harry hercegre.
Aztán odajött, de mindenkinek tiszta ragacs volt a keze.
És mind összeragasztózták, igaz?
Az ingét meg a zakóját is összekenték. Vicces fiúk voltak.
Íme a döntő! Nagy-Britannia az Egyesült Államok ellen!
Már érkezik is!
És megvan a pont!
Ha konzerválni lehetne azt a hangulatot, milliókat érne.
Walker a vonalnál!
Amikor mi, az edzők, bejöttünk a kispadra, bemutattak minket,
de akkora volt a zaj, hogy a saját hangunkat sem hallottuk.
Indul a visszaszámlálás!
Fogy az idő!
Az utolsó másodpercben szereztük a győztes pontot,
kitört az ünneplés.
Elképesztő volt.
És a döntőt a brit csapat nyeri!
DÁNIA, SVENDBORG
Szia, Casper!
Gyere be!
Menő bögre.
Kösz.
Menjünk ki! Szép idő van.
Hogy érzed magad a versennyel kapcsolatban?
Ma úgy látom, hogy…
…rengeteg dolgunk van még.
Az Invictus egy fontos lépcsőfok számomra,
mert már mindennel próbálkoztam,
rengeteg pszichológusnál és pszichiáternél jártam,
- és sokat voltam kórházban is. - A sérülésed a családodra is kihatott.
Borzalmasan.
Elváltunk, nem tölthetek már időt a lányaimmal.
Egyedül voltam, nem tudtam, hogy merre induljak.
Milyen célokat fogalmaztál meg?
Hogy szeretnék jobb apa lenni,
és aktívabban részt venni a lányaim életében.
Hogy sokkal hosszabb időszakokra is velem lehessenek.
- Szóval ez hajt. - Igen.
Ez az új célom.
Most elérzékenyültem, egy kicsit hagyjuk abba, jó?
UKRAJNA, KIJEV
AZ UKRÁN CSAPAT TAGJA
Kicsim!
Te jó ég!
Kutyu-mutyu! Na ki van itthon?
Épp mosogattam.
Annak még van valami az alján, nyúlj bele!
Valami takony.
Hát nem biztos, hogy pont az.
- Mindjárt kimászik. - Ne hagyd!
Még illata is van.
Mint a rózsáknak általában.
Katonai rózsák.
Ez illik egy katonanőhöz.
A kapcsolatunk alapvetően jó,
de nem egy tipikus anya-lánya kapcsolat.
Mert nagyon hosszú ideig nem találkozhattunk rendszeresen.
Egyszerűen megszoktam, hogy így alakult az életünk.
Amúgy sem volt választásom.
Így hát megtanultam nélküle élni.
Menjünk be!
- Ide? - Igen.
Végre hazajött és rögtön elkezdte tervezgetni a házunk felújítását.
Még az is lehet, hogy végleg visszatér majd a civil élethez.
Ez az.
Ez a kedvencem.
Karamellás?
Nem. Mit is szeret apád?
Ez kell neki az idegeire, ez a Pop-it.
Micsoda?
- Pop-it. - Pop-it?
Stresszoldó.
Mindig ő nyávog a leghangosabban. Elviselhetetlen jószág.
Te ügyesen vágsz sajtot.
Kaviár is van.
Meg szalámi.
- Abban nem vagyok jó. - Muszáj lesz.
Hálás vagyok Vadimnak, hogy van nekem.
Roppant kiegyensúlyozott, erős személyiség.
Régóta vagyunk együtt, már 25 éve.
A legforróbb téma még mindig az orosz erők jelenléte az ukrán határnál.
A Fehér Ház azt nyilatkozta,
hogy Biden diplomáciai megoldást fog javasolni Putyinnak,
hogy csökkentsék a határ menti övezetben kialakult feszültséget.
Ha háború lesz, harcolunk, ha meg nem, akkor megvacsorázunk, ennyi.
Kell még valami?
56 NAPPAL AZ OROSZ INVÁZIÓ ELŐTT
Patrick Reevell tudósít minket Kijevből.
Jó reggelt, Patrick.
Jó reggelt, Eva! Itt Ukrajnában továbbra is nagy a bizonytalanság.
A genfi tárgyalás kecsegtet némi reménnyel,
ám Oroszország folyamatosan küldi az erőit az ukrán határra.
Az ukrán katonák
ma reggel is Kelet-Ukrajna behavazott lövészárkaiból nézik,
ahogy az oroszok a határ túloldalán gyakorlatoznak.
A genfi tárgyalások az Egyesült Államok és Oroszország közt
reményt keltőek.
Ám nem oszlatták el az orosz inváziótól való félelmet.
3 HÓNAP A JÁTÉKOKIG
Ukrajna fontos számunkra, mert az egész világ rájuk figyel.
És nekünk pszichológiai támogatást kell nyújtanunk nekik.
Állandó kapcsolatban vagyunk Okszanával, a csapatuk vezetőjével.
Aggódunk értük, mert egyre ritkábban beszélhetünk.
De tartanunk kell a kapcsolatot.
Mindent megteszünk, amit tudunk, hogy támogassuk őket.
Hogy bírja a csapat? Milyen állapotban vannak?
Egy-két hete még edzettek,
de simán lehetséges, hogy visszahívják majd őket a harcba.
Igyekszünk eljuttatni oda egy csapatot.
Óvatosan kell kezelnünk a helyzetet,
és segíteni nekik, ahol csak tudunk.
Ezek az események csak még jobban megmutatják
az Invictus-közösség fontosságát.
Van hír a játékokról, Richard?
A résztvevő nemzetek már alig várják.
Szeretnének már találkozni.
Mindenki leadta a jelentkezését, több csapat lesz a csapatsportokban,
- mint Sydneyben. És nagyon izgatottak. - Van még valami?
Jól van. Köszönöm.
Ma sok mindent sikerült átbeszélnünk, köszönöm.
DÁNIA, VEJEN
Üdvözlök mindenkit ma este.
Ki szeretne megosztani valamit?
Két és fél hónap múlva már ott leszünk és játszani fogunk.
Remélhetőleg jól megy majd,
és mindenki rengeteget meríthet majd belőle a felépüléséhez.
Talán nyerünk pár érmet is, de az csak hab lesz a tortán.
Én nem edzettem annyit,
inkább a saját személyes fejlődésemre figyeltem.
És három éve nem nyúltam már a rohadt piához.
Egyre többet akartam inni és kokózni, de igyekszem kordában tartani.
A gyerekeim nem nőhetnek fel apa nélkül, ahogy eddig.
Én mindig csak vártam a következő rossz periódust,
és attól csak még rosszabb lett minden.
- Előre lehúztad magad. - Aztán tényleg rossz is volt.
Most már van munkám,
de nem töltöttem elég időt a fiammal.
Épp most találkoztunk, most lett 18 éves.
Mivel ő autista, nem szereti, ha mások hozzáérnek.
Engem mégis megölelt, amikor meglátott.
Az nagyon jó volt.
Sétáltunk a kiskutyánkkal, Alberttel.
Odafutott egy másik kutya, póráz nélkül
és összeverekedtek.
Két választásom volt.
Vagy nekitámadok a másik kutyának,
vagy rákiabálok a sajátomra, hogy menjen el tőle.
A másodikat választottam.
Sikerült gondolkodnom, mielőtt cselekedtem volna.
És mit csinálsz, ha felgyűlik benned a feszültség?
Levezetem az evezőgépen.
Megtanultam, hogy a rossz napjaimon
az nekem a megoldás, ha elmegyek otthonról.
Amikor biciklire ültem, mintha egy alagútban mentem volna.
Nem láttam, hogy mi van körülöttem.
Aztán egy nap hirtelen megnyílt előttem a világ.
És egyszerre mindent láttam.
Éreztem az erdő és a tenger illatát.
Akkor újra úgy éreztem, hogy élek.
Ilyenkor eltűnnek a rossz dolgok.
Kitisztul a fejem.
Teljesen belefeledkezem a játékba, és nem gondolkozom az adott pillanaton.
Mert mihelyst az ember elkezd belegondolni,
máris elveszett.
Mindig azt hittem, hogy az íjászat egy kétkezes sport.
Azelőtt nyolc éven át csak feküdtem otthon a heverőn,
nem volt célja az életemnek.
De erre rögtön rákaptam.
Igen!
Sok emberrel találkoztam, és egyre optimistább vagyok.
A sport komoly kihívást jelent.
De szeretem a sikerélményt, amikor célba érek.
Valósággal megújulok tőle.
A felkészítő edzéseink felénél tartunk,
és szombaton lesz egy találkozónk az összes edzőnkkel.
A sporttal az ember fejlesztheti a testét,
az elméjét, az érzelmeit.
Mindig van lehetőség magasabbra törni, többet elérni.
Az öröm, az undor, a félelem…
Ezek mind akaratlanul is cselekvésre sarkallnak minket.
A sport pedig segít nekünk újrakalibrálni az idegrendszerünket.
Ilyen magasságban kezd izgalmas lenni.
Most vegyünk nagy levegőt!
Szívjátok tele a tüdőtöket!
És lassan kifúj.
Mindenki megvan?
Jól van, ez az.
- Szia, Kasper! - Nagy vagy.
- Jó voltál. - Kösz a segítséget.
Ugyan.
Az alapítványunk egyik fő célja megszólítani azokat,
akik otthon ülnek a kanapén, bámulják a tévét,
és már kilépni sem akarnak a lakásukból.
Őket nem könnyű elérni.
Pedig szó szerint
egyetlen pillanatba telne meggyőzni őket,
hogy bármire is gondolnak most, bármilyen rossz napjuk is van,
ez nem tart örökké.
Itt van egy közösség, akiknek a túlnyomó többsége
újra megtalálta önmagát a játékokon való részvétel után.
És ez szó szerint életeket ment, nap mint nap.
4 NAPPAL AZ OROSZ INVÁZIÓ ELŐTT
Szükségem van az Invictusra a rehabilitációhoz.
De ha a háború nem hagyja, hogy pihenjünk,
nem élhetünk újra rendes életet.