[лунає ніжна, задумлива музика]
[диктор] Леді та джентльмени, Його Королівська Високість принц Гаррі.
Для мене цілком очевидно, що багато проблем і труднощів,
з якими стикаються люди як в армії, так і в суспільстві загалом,
починаються з психічного здоров'я.
Проте підтримка психічного здоров'я дуже довго залишалася другорядною.
Коли я пішов в армію,
слова психічне здоров'я чи захворювання були лайкою.
Моя найбільша гордість — це робота, яку ми провели з Девідом Вайсманом,
виступаючи перед військовими.
Ми заохочували їх прийняти це:
«Гаразд, якщо психічне здоров'я означає психічну хворобу — а це не так…
Та якщо це впливає на ваш внутрішній стан…
то відкладімо це вбік і поговорімо про роботу із психікою».
Якщо клеймо існуватиме серед військових, то воно буде і в суспільстві.
Тож, якщо ми хочемо побороти стигматизацію в суспільстві, треба прокладати шлях.
[аплодисменти]
Іноді ввечері я лягав спати і сподівався, що не прокинуся вранці.
-[гість] Для людей це надзвичайно важливо. -[принц] Я радий, що ви це розумієте.
Що більше дискомфорту це спричиняє, то більше нам треба про це говорити.
Це змінює та рятує людські життя.
[принц Гаррі] Ментальна робота — це мати змогу навчитися стійкості,
а не просто чекати, коли виникнуть проблеми.
І це стосується кожної людини на нашій сучасній планеті.
То ви досі служите.
Двадцять сім з половиною років.
Ти повертаєшся, і радість від того, що ти вдома, починає зникати.
[гість 2] Коли сяйво згасає, починаються кошмари.
-Ваш чоловік служив? -Мій чоловік служив двадцять три роки.
[принц] Так. Ого.
Він… він помер 2019-го.
Він був одним із тих двадцяти двох.
ЗА СТАТИСТИКОЮ У США ЩОДНЯ ВЧИНЯЮТЬ САМОГУБСТВО 22 ВЕТЕРАНИ
Я сприймаю це дуже близько. Бо завжди вважав…
що кожне втрачене життя… могло бути врятоване.
І думаю, ми як суспільство можемо працювати краще:
особливо для людей, котрі служили своїй країні.
[диктор] На старт…
[стартовий сигнал]
[радісні вигуки]
[коментатор] Вона сказала, що хоче стати впевненою.
Вона хоче мати здатність сміятися, усміхатися, знову почуватися щасливою.
Саллі Ренар — чемпіонка Ігор Нескорених.
[принц Гаррі] Під час Ігор Нескорених завдяки цій спільноті,
а також із власного досвіду
я помітив: якщо ти на чомусь зосереджений, то майже завжди це дасть
позитивний результат.
[аплодисменти]
[коментатор] Подивіться, який поворот!
Беруашвілі щосили намагається відірватись, і йому це вдається!
Він виклався повністю!
СЕРЦЕ НЕСКОРЕНИХ
[лунає енергійна EDM]
НЕПОМІТНІ ТРАВМИ
6 МІСЯЦІВ ДО ІГОР
[наростає дисонанс]
[EDM стишується]
[музика стає тривожною]
[ледь чутне гудіння]
[крутяться лопаті гелікоптера]
[музика зупиняється]
[важке дихання велосипедиста]
ДАНІЯ СВЕННБОРГ
[велосипедист] Я чую звуки.
Я майже відчуваю той запах, що був у пустелі.
Ставши солдатом, я хотів допомагати людям,
і думав, що зміню світ на краще.
Хто там?
Привіт.
[Каспер] Ми були першою командою з Данії,
що пішла на війну в Іраку.
Тому я не знав, чого чекати.
[Метте] Коли ти поїхав до Іраку?
[Каспер] 2004-го.
Це Аль-Курна.
Тут, на вулицях Аль-Курни, точилися найзапекліші бої.
Це сталося тут. Я схопив свою амуніцію
і побіг до іншого солдата.
Треба було бігти через поле.
Постріли лунали дедалі ближче.
У мене виник посттравматичний синдром.
[Каспер] Були напади на наш табір, і це також накладало свій відбиток. .
Коли сидиш в укритті, то не знаєш, чи влучить у тебе граната.
Тебе будь-якої миті може просто не стати.
Так.
[Метте] Я згадую той день, коли тебе привезли в лікарню,
Угу.
Пам'ятаю його до найменших подробиць. Каспер був ніби відключений.
Погляд позбавлений життя.
Тоді я почав втрачати віру в життя і вже задумувався про…
Я думав, який сенс бути тут, якщо це все? Що життя може мені запропонувати? Так.
[лунає ніжна, медитативна музика]
Дивний був день.
Важкий. Так.
Це правда.
Так.
-[Метте] Звідси Каспер ішов щасливим. -Так.
А повернувся вже зовсім іншим.
ТРЕНУВАЛЬНИЙ ТАБІР КОМАНДИ ДАНІЇ
Від Данії було лиш 44 хлопці з тілесними ушкодженнями,
тому ми швидко закінчилися.
Але в нас є тисячі людей, котрі страждають через психічні травми.
Це невидимі ураження. Ми їх не бачимо.
ДО СКЛАДУ КОМАНДИ ДАНІЇ ВХОДЯТЬ ЛИШЕ ЛЮДИ, ЯКІ ЖИВУТЬ ІЗ ПТСР
[Бодільсен] На цьому сеансі ми вчитимемося створювати енергії.
Ми готові до першої групи.
Треба, щоб люди здогадалися, що це.
І потім ви пояснюєте, що це за пристрій.
Я не знаю, як ми його понесемо.
Якщо хочеш розвиватися, треба мати мотивацію —
щоб вийти із зони комфорту і навчатися.
[імітація хлебтання]
[гравець] Мурахоїд?
[команда] Так!
[гравець] Ми винайшли пилосмок, що може прибрати абсолютно все.
[Бодільсен] Чудова робота, і крутий пристрій.
Мені було дуже важко відновити зв'язок із людьми.
Тож спільнота «Інвіктус» стала для мене поворотною миттю.
Я сподіваюся, що ми знову розумітимемо одне одного як команда.
І що я віднайду себе.
[спільне гарчання]
[аплодисменти]
[Бодільсен] У всіх наших хлопців ПТСР.
ПТСР — це не постійна річ.
Але він дуже міцно до тебе прилипає
через певні травми чи інші проблеми, що тягнуться з дитинства.
І тому також дуже важливо, щоб ви вміли давати лад цим проблемам.
Я можу говорити, спираючись лише на свій досвід.
Поїздка в Афганістан 2011-го, коли ми літали на «Апачі».
Десь після цього…
все й розкрилося.
Тригером було повернення з Афганістану.
Однак події, що спливли,
відбулися дев'яносто сьомого року, коли мені було дванадцять.
Я втратив маму у ранньому віці.
Проте ніколи не усвідомлював, яку травму я пережив.
Цього ніколи не обговорювали. Я нікому про це не казав.
І я це придушував — як робила б більшість підлітків.
Та потім, коли все вийшло назовні, мене кидало з боку в бік.
Що відбувається?
Замість звичного заціпеніння я відчув увесь спектр емоцій.
Найбільшою складністю для мене були люди — ніхто довкола не міг мені допомогти.
Я не мав такої структурованої підтримки, такої мережі чи експертної поради,
щоб визначити, що зі мною насправді відбувається.
На жаль, більшість із нас уперше задумується про терапію
лежачи на підлозі в позі ембріона.
І шкодує, що не з'ясувала деяких речей раніше.
Саме це я щиро хочу змінити.
[диктор] Усі на старт…
[стартовий сигнал]
[принц Гаррі] Я хотів, щоб Ігри Нескорених
і підтримка, яку надають упродовж усього року,
стали своєрідними тенетами, що виловлюють таких людей.
Не можна просто зареєструватися на Іграх, щоб посісти те чи інше місце.
Це ми вже пройшли. [сміється]
Процес відбору в більшості країн базується на тому,
кому це потрібно найбільше.
Я ГОСПОДАР СВОЄЇ ДОЛІ
Шлях до Ігор для багатьох із цих людей був справді важким.
Це величезний виклик і величезний подвиг для будь-кого:
змусити себе вийти перед п'ятьма, шістьма, сімома тисячами людей.
[коментатор] Він має намір виграти і впевнено до цього йде.
Справжня спортивна солідарність.
Допомагає Майклу Янсену.
Він боровся з посттравматичним стресовим розладом.
І сказав, що хоче знову навчитися довіряти людям.
Дружба, солідарність, підтримка.
Сім'я Нескорених.
[радісні крики натовпу]
УКРАЇНА КИЇВ
[лунає приємний фолк-рок]
ЛІТО 2021 ДО РОСІЙСЬКОГО ВТОРГНЕННЯ
[російською] Привіт, любий диваче.
Чому ти обзиваєшся?
[Паєвська] Тобто тепленько, так? Що, будете з нами? Учитимете нас?
А чого ми маємо вас учити?
Усього.
ВИХІДНИЙ УКРАЇНСЬКОЇ КОМАНДИ
[Горбач українською] В Україні з 2014 року
служить понад 400 000 людей.
Потрібно розуміти, що не всі мають тілесні травми.
Деякі з них мають серйозні психологічні та психічні проблеми.
Деякі члени нашої команди
уперше в житті відвідують психолога й говорять про свій біль.
[Паєвська російською] Ти на одній нозі?
Чи сидячи? На попі сидячи?
-Далі сам? -Так. Сам.
Це броніки такі у вас, так?
Дуже яскраві. Снайпер поцілить.
-Тайра. -Прапор?
Передай нам прапор.
[лунає бадьора електронна музика]
[англійською] Обережно.
Овва!
Ух!
Так добре!
Так, у біса!
[нерозбірливий гомін]
[гравець російською] Тримайся.
Гарна спроба.
Отак, пацани!
[гравець] Сірий найкращий.
Ти взагалі такий звірюка.
[англійською] Час серфити. [сміється]
[нерозбірливий радіошум]
[радіо українською, нерозбірливо]
[ведучий] росія продовжує тиснути на Україну не лише енергетикою,
а бряцає на кордоні зброєю,
проводячи загрозливі військові навчання поруч із нашими кордонами.
Українська розвідка каже, що це не підготовка до нових навчань
чи вторгнення. Це акт залякування.
[Паєвська російською] Я думаю, що це ігри геополітики.
Усіма способами запевняють, що все чудово.
І тільки люди, які або народилися для війни, або полюбили її.
Бо якщо ти довго чимось займаєшся й не любиш цього, в тебе дах поїде.
Я от дуже люблю свою роботу. Я дуже люблю евакуацію.
Якби я не навчилася цього любити то, мабуть, збожеволіла б.
Ні, я навряд чи збожеволіла б.
але травматизація була б значно більшою. Це правда.
Але є… Направду я готова закінчити і піду далі.
[лунає низька пронизлива музика]
125 ДНІВ ДО РОСІЙСЬКОГО ВТОРГНЕННЯ
[чутно дзвін]
КАНАДА НОВА ШОТЛАНДІЯ
[чоловік 1] Ти не їдеш на змагання з веслування?
-[чоловік 2] Так? -[жінка] Угу.
[чоловік 1] Але ти займаєшся веслуванням, стрільбою з лука.
-Баскетболом. -[чоловік 1] Баскетболом. І все.
Вистачить і цього. [жінка сміється]
Загалом було 800 претендентів…
ДЕРРЕЛЛ ЛІНҐ
-[жінка] То це… -…які хотіли бути в команді.
[чоловік 1] Чудово.
-А взяли 32 людини. -[жінка] Я рада за тебе.
-[чоловік 1] Тягнутимеш лотерейний білет? -Якби ж.
-[сміх жінки] -Я думаю, кращого годі бажати. Так?
-Це ж Ігри Нескорених. Так. -Так.
[Лінґ] Я подав заявку на участь в Іграх, щоб вийти із зони комфорту.
Для того, щоб... зустрітися зі своїми страхами.
Підтримуйте вогонь. Щось іще?
Ось так. Догорає.
[нерозбірливий гомін]
[потріскування дров]
-[переривчасте дихання Лінґа] -[вогонь посилюється]
[Лінґ важко видихає]
-[дрова тріскотять голосніше] -[приглушені постріли]
[скавучання собаки]
-[Лінґ] Кейлін? -Так?
[приглушені постріли]
Був тригер.
-Гаразд. -Так, тож…
КЕЙЛІН НАДІН КОУЧКА
Так.
Це було…
-Що сталось? -Що?
Що сталось?
Ну… вогонь у каміні.
Так. Гаразд.
[потріскування дров]
[Лінґ] Він… повертає мене до подій.
[швидке серцебиття]
Серце калатає?
Так. Ви відчуваєте свої руки?
Потріть руки.
Дихайте.
[серцебиття]
Так, глибокий, повільний видих.
[Лінґ] Відпустило.
[Кейлін] Так!
[Лінґ] Так.
Ви молодець.
[видихає]
-Ви молодець. Так. -Так.
[Лінґ] Коли мене тригерить, я повертаюся до своєї травми.
Зринають згадки. Іноді я не розумію, де я. І хтось має
повернути мене до сьогодення.
[тихе потріскування]
[Лінґ] Це жахливе відчуття — боятися своєї травми.
Такого не побажаєш нікому.
Це різдвяна прикраса. Торік я зробив кілька таких,
і подарував їх усім своїм товаришам по команді.
Робота з деревом — це частина мого терапевтичного курсу.
ІГРИ НЕСКОРЕНИХ
Це мій перший портрет із першого тренувального табору.
А це моя бабуся, Барбара Вайтхед.
Вона була моєю скелею.
Моє… дитинство не було щасливим.
Батьки… старалися як могли.
Але…
я думаю, що вони мали —
чи проживали — певні проблеми, з якими не могли впоратись.
А я був малим, і не знав цього.
І… не розумів: чому вони такі… такі як є.
[лунає похмура музика]
Я відчайдушно хотів утекти, але не знав, куди йти.
І… досягнувши віку, коли можна йти в армію, я це й зробив.
ВИСАДКА МОРЯКІВ НА БЕРЕГ ПІСЛЯ НАВЧАНЬ НАТО
-Це наш корабель. Це танкер. -Так.
В армії я мав підводити труби в місцях заправки.
-Так? -І заправляти кораблі.
Цікаво.
Що ви тут робите? Милуєтесь краєвидом?
[Лінґ] Так. Спостерігаю.
Коли я повернувся,
у мене почалися проблеми з випивкою…
І я… став алкоголіком.
Я не зміг… зберегти стосунків.
І… вулиця стала місцем…
де я прожив весь рік.
Я жив у притулках,
під мостами,
у лісі. Я виживав.
Це мій шлях ще з дитинства.
Я радий, що мене обрали для участі в Іграх Нескорених.
Для мене це честь,
і я старатимуся щосили.
5 МІСЯЦІВ ДО ІГОР
УКРАЇНА КИЇВ
[релігійний спів]
ЮЛІЯ «ТАЙРА» ПАЄВСЬКА КОМАНДА УКРАЇНИ
[диктор] Ми сьогодні з вами тут, бо ми пам'ятаємо.
Ми сьогодні спільно зносимо молитву
до Бога за душі тих, які прокладають нам із вами шлях.
[натовп скандує] Соборна Україна! Соборна Україна!
Слава Україні!
Героям слава!
Путін — х*йло!
[Паєвська] Шикарно!
НЕ ЗАЙМАЙ МЕНЕ
[Паєвська] Я думаю, що війна мене змінила.
З 2014-го року почалася війна. Доньці було одинадцять.
Було дуже важко лишити її й чоловіка Вадима.
Займаюся тим, чим займаюся, аби захистити їх.
І це було моїм завданням, щоб вони жили тут під час війни.
То ми просто йдемо по життю, і наші імена змінюються.
Я вже… думала…
[Паєвська російською] про цивільні речі які можна купити й носити.
[лунає задумлива музика]
[російською] Мене звуть Юля, позивний «Тайра».
Я думаю, що між Тайрою і Юлею є різниця.
Тобто «Тайра» — ніхто. «Тайра» — це просто шприц, або джгут, або…
Гм…
«Тайра» — це побратусик, який сяде з побратимом і поговорить з ним по душам.
А я сама, я — ніхто, я просто такий шматочок.
Гм… можливо, «Тайра» лишиться в минулому, і далі піде щось інше.
Але і Юлею я теж не буду знов.
Я хотіла би подякувати…
за ідею «Інвіктуса».
[російською] Так, я зараз… шмарклі витру… і продовжимо.
[лунає швидка похмура класична музика]
[нерозбірливий гомін]
[звук натягування тятиви]
[удар стріли]
Усе нормально.
[далі лунає швидка класична музика]
[нерозбірливий гомін]
-[удар стріли] -[музика змовкає]
[тренер] Дуже добре.
ВЕЛИКА БРИТАНІЯ НОТТІНГЕМПШИР
[приглушене зіткнення]
ТРЕНУВАЛЬНИЙ ТАБІР ВЕЛИКОЇ БРИТАНІЇ
-Треба, щоб були липкі? -Ні.
Ні. Треба звикнути. Пошукати, що не так. Треба погратися.
Іноді чіпляється за великий палець.
[Дженкінс] Сьогодні буде важко. Рвіть усіх і насолоджуйтесь, добре?
Пам'ятайте, що будь-яка критика має бути конструктивною,
а не деструктивною. Гаразд?
Сказав він.
[всі сміються]
[Фолвелл] Коли я пішов з армії, не було нічого.
Не було розпорядку дня, не було буденних справ,
не було очікувань…
Але із часом я почав робити щось більше.
[дує у свисток]
[Фолвелл] Я з нетерпінням чекаю вихідних з «Інвіктус».
Це мій вечір із хлопцями.
Ця атмосфера, жарти й усе, що із цим пов'язане.
Працюватимемо над перехресним веденням. Подивимось, як піде.
Цей гравець іде сюди.
Минає. Так. А цей іде слідом… перехоплює м'яч… і цей вільний.
[Дженкінс] Він прийшов такий замкнутий.
Та відколи ми здобули кубок, я бачу, як він відкривається.
-Ніби… тримаєшся біля м'яча. -Так.
-Ти можеш рухатись. -Так-так.
[Дженкінс] Він не скиглить і не кричить на всіх.
Це той тип людей, що також розкриває інших.
На мою думку, саме таким має бути капітан.
[лунає ніжна музика]
[Фолвелл] Щиро кажучи, команда зібралася чудова.
Ми багато сміємося.
Усі дуже приязні.
І, мабуть, це головне з того, що я отримую:
спілкування зі знайомими людьми, з якими мені приємно проводити час.
[Дженкінс] Добре. Непогано, непогано, добрий був пас, Віккі.
Дівчата роблять кілька справ водночас. Ми ловимо м'яч і шукаємо, кому дати пас.
[Аллен] Я в захваті від можливості, що мені випала.
Коли ми йдемо у відставку, люди бувають з нами грубі,
і з'являється невидима інвалідність.
-Ти проходиш усі ці зміни. -Люди бувають осудливими.
Так. Так.
І це так сильно вплинуло на мій психічний стан,
що я випив кілька пляшок горілки, і десь із сотню пігулок.
Я думав, мені не варто жити, а потім прокинувся у шпиталі,
вибльовуючи активоване вугілля.
[гравець 1] Віккі! Віккі!
[гравець 2] Мітче! Мітче! Ну ж бо!
Вперед! Пішов, пішов, пішов!
Чекай, чекай, чекай! Чекай-чекай!
Ну давай!
Скидай. Ну ж бо! Скидай!
[гравець 3] Коли втомлюються, то більше кричать.
Але цим… цим ти нічого не досягнеш.
Проте їх треба якось розбурхати.
О, так, так, так.
[Дженкінс] Річ не в медалях,
а в тому, щоб вийти і досягнути чогось,
чого інші від тебе в житті не чекають.
Ми йдемо. Всі посередині.
Я думаю, якщо ви запитаєте,
кожен член моєї команди скаже, що розраховує тільки на золото.
І ця команда має добрі шанси.
Я починаю ставати стервозним.
Ось що буває, коли ви втомлюєтесь, хлопці. Досить даремно кидатися м'ячем.
Щойно вивели його на другу половину, уповільнюємося.
Ми диктуємо, як ітиме гра, а не суперник.
Звільняючись з армії, ти йдеш з установи.
І спортивне відновлення творить дива.
Думаю, для тебе це все одно, що повернутися в армію
після стількох років, хіба ні?
Я кажу їм: «Гайда грати в регбі».
І вони такі: «Я не знаю. Може, сеанс терапії?»
Ми також допомагаємо людям, які сумують за цим.
[Дженкінс] Як тут красиво. Гарне фото.
Глянь, я тоді ще мав волосся.
Ото були дні!
-Завидний був парубок. А потім... -Ні.
О, як ти їх називаєш? Це ж вони? Глянь.
Я брав участь у цьому матчі.
І твоя хімічна завивка! [сміх]
І так я почав займатися в «Інвіктус».
Я треную команду з 2014-го,
і я щасливий проводити всі ігри в ролі головного тренера.
-Тут я був в ударі, скажи? -[Джейн] Так, здавалося, ти граєш.
А це коли ми вишикувались, поки чекали.
-Принц Гаррі. -Прийшов принц Гаррі.
а в тебе всі руки в мастиці.
-Ти його вимастив. -Мастика була на сорочці, на піджаку.
-Шкодливі хлопці. -Весела була команда.
[наростає музика]
[диктор] Починаємо. Великий фінал: Велика Британія проти США.
Він прискорюється... і забиває!
[Джейн] Така напружена атмосфера. Це було безцінно.
[натовп скандує й аплодує] Велика Британія! Велика Британія!
[диктор] Волкер проривається!
[Дженкінс] Коли тренери підходили до лави, нас штовхали,
і ми самі себе не чули. Настільки там було шумно.
[коментатор 1] Почався зворотний відлік.
[коментатор 2] Таймер показує…
Ми забили останній гол на останній секунді і взяли золото.
Це було блискуче. Усі шаленіли.
Просто неперевершено.
[диктор] У фінал виходить команда Великої Британії!
[наростає переможна музика]
[музика раптово обривається]
[пташиний спів]
ДАНІЯ СВЕННБОРГ
Привіт.
-Радий тебе бачити. -Навзаєм.
Гарні чашки.
[Каспер] Дякую.
[Бодільсен] Ходімо надвір, погода хороша.
Яка твоя мета на цих змаганнях? Перемогти?
Наразі я бачу, що…
КАСПЕР ГОЛМ ГЕНРІКСЕН
…попереду ще дуже багато роботи.
КЛАУС БОДІЛЬСЕН
Участь в Іграх для мене дуже важлива,
бо я вже спробував усе.
Я обійшов купу психологів та психіатрів,
довго лежав у лікарні тощо.
Тому, що травма завдала шкоди і твоїй сім'ї?
Величезної шкоди.
Я розлучений. Я не можу бачитися зі своїми доньками. Так.
Я залишився сам і не знаю, куди рухатись.
Так, так.
Що ти написав у пункті про свої цілі?
Я написав, що моя мета — стати кращим батьком
і бути більш «присутнім», коли проводжу час із доньками
Щоб залишатись із ними. Щоб забирати їх до себе надовше.
То от заради чого це все.
Так.
[лунає ніжна, задумлива музика]
Це моя нова мета, і… Так.
Я розчулився. Зупиніться. Так.
-Так-так. -Гаразд. Так.
[крутяться лопаті гелікоптера]
УКРАЇНА КИЇВ
ЮЛІЯ «ТАЙРА» ПАЄВСЬКА КОМАНДА УКРАЇНИ
[Паєвська російською] Крихітко?
О господи…
[Паєвська сміється]
АННА-СОФІЯ ДОНЬКА ТАЙРИ
Собака-барабака.
Ох ти, собако?
[Анна-Софія] Я посуд мию.
[по радіо грає приємна весела музика]
Так, там якась невідома хрінь. треба туди руку засунути!
[Анна-Софія] Там уже мул утворився.
Я думаю, що це не мул, але…
-Там своя екосистема! -Так, там своя екосистема.
Вони навіть пахнуть.
[Анна-Софія] І навіть трояндами!
[Паєвська] Воєнні, бляха, троянди!
Усе правильно Воєнні троянди для військової.
[Анна-Софія українською] Наші відносини в принципі нормальні,
але я знову ж таки не можу їх назвати стандартними відносинами
між матір'ю та донькою,
бо значний період свого життя я просто її не бачила
або бачила дуже рідко.
До чого я пристосувалася — такі були умови.
У мене не було іншого виходу, у мене не було інших варіантів, тому…
Навчитися такому життю навіть…
[Паєвська російською] Ану.
-[Анна-Софія] Ось це? -[Паєвська] Так. Коротше.
[Анна-Софія російською] Уже не відстані, тобто вона повернулася додому,
і були в плані ремонт будівлі нашої в принципі.
Може, вона повернеться до цивільного життя тотально.
Може, вона якось продовжить…
[Тайра російською] Ось.
[Анна-Софія] А!
Це мої улюблені.
Іриска?
Ні, не іриска.
Що татко любить?
[Анна-Софія] О, ось що татові треба: нерви заспокоює.
-А це що таке? -Це «Поп-іт».
Що?
-Це «Поп-іт». -«Поп-іт»?
Це антистрес.
[нерозбірливі слова радіодиктора]
[Тайра] Найголосніше кричить.
ВАДИМ ЧОЛОВІК ТАЙРИ
-Життя в кішки геть паршиве. -[Тайра сміється]
Пузанов, я знаю, що ти вмієш нарізати сир.
[грає ніжна, задумлива музика]
Ікра непогана, до речі.
І ковбасу.
-Ковбаси не вмію. -Доведеться.
[Паєвська українською] Треба сказати дякую Вадиму.
Надзвичайно яскрава особистість. Дуже цільна, сильна.
Ми дуже давно вже разом, і я…
Двадцять п'ять років.
[радіо українською] Але тим не менш там теж стане ключовою тема України,
і скупчення російських військ на кордоні з Україною.
У Білому Домі повідомили, що під час сьогоднішньої розмови
Байден запропонує Путіну дипломатичні шляхи розв'язання
напруження біля українських кордонів.
[російською] Буде війна — будемо воювати.
Немає війни — мастимо бутерброди. Усе просто!
Чого тобі ще треба?
56 ДНІВ ДО РОСІЙСЬКОГО ВТОРГНЕННЯ
[репортер] Кореспондент ABC Патрик Рівелл працює в Києві.
Доброго ранку, Патрику.
[Рівелл] Добрий ранок, Єво, і дякую. В Україні, досі панує невизначеність,
але з проблиском надії на дипломатію в Женеві.
Однак росія досі спрямовує до кордону свої війська.
[лунає напружена музика]
[радісні вигуки]
[Рівелл] Українські солдати й надалі спостерігають і чекають
у засніжених окопах на Сході України.
Просто за кордоном російські сили проводять військові навчання.
Надважливі переговори в Женеві між США та росією
хоч і дали певну надію,
проте не розвіяли страху перед російським вторгненням.
[важко дихає]
[спокійно видихає]
[гримить грім]
ЗА 3 МІСЯЦІ ДО ІГОР
[Сміт] Україна не йде мені з думки, тому що вони увійдуть в історію.
І те, як ми психологічно їх у цьому підтримуємо.
Ми підтримуємо зв’язок з Оксаною, менеджеркою команди.
[чоловік] Ми стали спілкуватися рідше, і це непокоїть.
А в нашій справі потрібно підтримувати контакт.
Ми робимо для цього все можливе, бо це справді важливо.
Як почувається команда? В якому вони психологічному стані?
Вони тренуються тиждень чи два,
та цілком можливо, що їх знову покличуть у бій.
Ми працюємо над тим, щоб зібрати команду.
Нам просто треба дуже уважно за цим стежити і максимально їх підтримувати.
Я вважаю, що події в Україні ще більше демонструють
нам важливість спільноти «Інвіктус».
[чоловік] Чи відновляться Ігри, Річарде?
Країни-учасниці дуже цього чекають. Вони хочуть зібратися разом.
Ми отримали їхні заявки.
Більше заявок на участь у командних видах спорту,
ніж було в Сіднеї. І це неабияк нас радує.
[чоловік] Ще будуть запитання?
Гаразд. Дякую, сьогодні ми обговорили багато питань. Дякую.
[нерозбірливий гомін]
ДАНІЯ ВЕХЕН
Ласкаво просимо до сьогоднішньої програми.
Хтось хоче поділитися?
Незабаром змагання. За 2,5 місяці ми вийдемо як одна команда, і потім усе.
Сподіваюся, це всім нам піде на користь
і стане для вас величезним особистим стрибком.
Можливо, хтось здобуде медалі, та це тільки приємний бонус.
Можливо, я не дуже багато тренувався,
та я повністю зосередився на особистому розвитку.
Я вже три роки живу без клятої випивки.
Я також мав бажання напитися чи нюхнути коксу,
Та я намагався це контролювати.
Мої діти не ростимуть без батька, на відміну від мене.
Я робив тільки гірше, бо чекав
і думав, що завтра буде так само погано. Так! Розумієш про що я?
[гравець 1] Ти поставив на собі хрест.
Так. Ставалось те, у що я щиро вірив.
[гравець 2] Зараз я маю роботу. Також через свою проблему
я проводив менше часу із сином.
Я тільки тепер почав із ним бачитися, коли йому виповнилося 18.
Оскільки в нього аутизм, він не любить тілесного контакту,
Та побачивши мене, він так сильно мене обійняв.
Було дуже приємно.
Ми гуляли з нашим песиком Ельбертом. І тут нізвідки вибігає пес без повідка.
Вони зчепилися, почали кусати одне одного.
У мене було два варіанти.
Я міг відігнати іншого пса
або крикнути й покликати до себе свого.
Що я й зробив — покликав Ельберта.
І тут раптом я зловив себе на думці.
Бачте, я подумав перед тим,
як щось зробити.
[Бодільсен] Що ви робите з розчаруванням, яке накопичується в процесі?
Знаєте, я спалюю його на гребному тренажері.
[Генріксен] Я помітив, що ліки вже не допомагають мені
проживати погані дні.
Коли я почав займатися велоспортом, то ніби опинився в тунелі.
Я не бачив, що відбувається довкола.
І раптом одного дня все відкрилося. Я побачив довколишній світ.
Я починаю відчувати запах лісу і моря.
[наростає енергійна музика]
Це була одна з перших митей, коли я знову відчув себе живим.
[Лінґ] Це звільняє від усього поганого.
У голові яснішає.
[радісні вигуки глядачів]
[Фолвелл] Я в цьому повністю розчиняюся,
Я граю замість того, щоб думати про свою проблему.
Бо щойно починаєш про це думати, ти програв.
[Джордж] Стрільба з лука. Ого. Я думав, для неї треба мати дві руки.
Людина, яка вісім років просиділа на дивані,
не знаючи, куди їй рухатись, раптом розуміє: «Я так можу».
[звук пущеної стріли]
Так.
[На] Я познайомився з багатьма людьми, і це додало мені оптимізму.
Це важко, та…
після перетину фінішної лінії мені подобається відчуття,
що ти чогось досягнув.
Тоді я почуваюся оновленим. Yeah, that's right.
[гравець 1] Це рівно половина шляху,
і в цю суботу в нас буде зустріч з усіма тренерами.
[Паєвська] Спорт дозволяє. Покращуючи своє тіло, свій розум,
свої відчуття,
завжди можна зробити більше, завжди можна зробити краще.
[гравець 2] Радість чи це огида, чи це страх…
Воно по суті заставляє нас зробити якусь дію.
Безпосередньо робота дуже часто через спортивні процеси,
вона дозволяє тренувати нервову систему.
Зараз ми на тій висоті, коли вже виникає запал.
[тренер] Починаємо із дуже глибокого вдиху.
Повністю набираємо повітря.
Плавно видихаємо.
Так, всі готові?
[усі кричать]
Чудово.
[аплодисменти]
Побачимося, Каспере.
Ти дуже класний.
Просто за тобою. Дякую за допомогу.
Будь ласка.
[принц Гаррі] Одна з ключових місій фундації — це пошук
тих, що сидять на дивані, дивляться телевізор,
і не хочуть виходити з дому.
До них важко достукатися.
Є буквально один шанс, щоб переконати цю людину,
хай які в неї наміри, хай що вона думає
і хай яким поганим був її день, це не триватиме вічно.
У нас є спільнота людей, і більшість із них уже після перших Ігор
відчувають, що віднайшли себе.
Це щодня буквально рятує життя.
[лунає низька лиховісна музика]
4 ДНІ ДО РОСІЙСЬКОГО ВТОРГНЕННЯ
[сигналять автомобілі]
[наростає похмура, рішуча музика]
МЕДИК
[Паєвська] Аби відновитися, мені потрібен «Інвіктус».
Але війна не дає нам розслабитися.
Не дає почати нормальне життя.
[гуркоче тривожна музика]
[Foo Fighters «The Pretender»]
[емоційна, настроєва пісня]
♪ Тебе тримають у невідомості ♪
♪ Ти знаєш, усі вдають ♪
♪ Виймай свої скелети ♪
♪ Співай у такт кісткам Що знову вийшли на марш ♪
♪ Ти потрібен їм лише в могилі ♪
♪ Секрети, які тебе гнітили Зараз відкриються ♪
♪ Ти готовий? ♪
♪ Мені нема діла ♪
♪ Байдуже власне невігластво ♪
♪ Власний захист ♪
♪ Хлопче, ти крутишся як білка ♪
♪ Мене обертає колесо ♪
♪ Воно ніколи не спиниться ♪
♪ Це не новина ♪
♪ А що як я скажу, що я не такий, як інші? ♪
♪ А що як я скажу, що я не просто Чергова твоя постановка? ♪
♪ Ти облудник ♪
♪ А що як я скажу, що я ніколи не здамся? ♪
♪ А що як я скажу, що я не такий, як інші? ♪
♪ А що як я скажу, що я не просто Чергова твоя постановка? ♪
♪ Ти облудник ♪
♪ А що як я скажу, що я ніколи не здамся? ♪
♪ Мені сказали, прийде час ♪
♪ Моя душа на продаж піде ♪
♪ Ну що ж ♪
♪ Ця сторінка ще не надрукована ♪
♪ Ми не вічні ♪
♪ Наш час обмежений ♪
♪ Це не новина ♪
♪ А що як я скажу, що я не такий, як інші? ♪
♪ А що як я скажу, що я не просто Чергова твоя постановка? ♪
♪ Ти облудник ♪
♪ А що як я скажу, що я ніколи не здамся? ♪
♪ А що як я скажу, що я не такий, як інші? ♪
♪ А що як я скажу, що я не просто Чергова твоя постановка? ♪
♪ Ти облудник ♪
♪ А що як я скажу, що я ніколи не здамся? ♪
[пісня замовкає]