HRY INVICTUS 2022
Probíhá nahrávání.
Takže stadion, který je nově postavený,
bude sloužit pro zahajovací a závěrečný ceremoniál.
Stavba je momentálně v plném proudu, jak mi bylo řečeno.
- Ano. - A vypadá to docela dobře.
A budou hrát Kaiser Chiefs.
- Před zápasy se chystá telefonát s týmem. - Jo.
Bude to překvapení a můžete jim popřát hodně štěstí.
Skvěle, snad nebudou čekat někoho jiného.
- Vlastně oni… - Překvapení!
Budou si říkat: „Kdo to je, mysleli jsme, že to bude Justin Bieber.“
- Bezva, těším se na to. - To je vše.
Rád je uvidím.
A myslím, že další velkou otázkou je,
zda budou soutěžící připraveni na to,
co je čeká v Haagu už za pár týdnů.
Jo, žádný stres.
Jo, těším se na další novinky.
NEZLOMNÁ SRDCE
Jeď!
Dobrá práce.
V tomhle týmu nejsou žádné superhvězdy.
Kdo si myslí, že je tu lepší než ostatní,
běžte za Jayne, protože ona je šéf.
Čtyři, pět. Ještě pět!
- Co máš dnes na programu? - Lukostřelbu, veslování, plavání.
Nebrzdi, šlápni na to!
No tak, máš na víc!
Hezky v klidu, protože máš spoustu času.
Natáhni.
Namiř.
Ježíši.
Kam to odletělo?
Zpomal, dýchej, protože na zápasech to bude náročný.
VELKÁ BRITÁNIE JIŽNÍ WALES
Když tam ukážeme, co jsme dělali minulý víkend,
bude to ohromný.
Nátlaková hra se nám taky daří.
Snad to uplatníme, až budeme hrát s Leicester Tigers.
Tak se mějte a uvidíme se o víkendu.
Ahoj, zatím!
Mějte se, lidi. Ahoj, Tome, díky.
Ahoj.
Všichni podezřelí, zvládnete toto kolo?
Vidíte Lizziny odpovědi, je třeba změnit jen jednu z nich.
Shodli jsme se…
PÁR TÝDNŮ PŘED ZAHÁJENÍM HER TRENÉR JENKS DOMA ZKOLABOVAL
NAŠLA HO JEHO MANŽELKA JAYNE
PRODĚLAL ZÁVAŽNÝ INFARKT
Mám to trochu v mlze.
Jayne mi volala, když se to stalo.
V podstatě, Jenks přestal dýchat, zastavilo se mu srdce.
Musela mu dávat umělé dýchání 28 minut nebo tak nějak.
- Protlačte ho přes čáru! - Dál!
Přes čáru!
Jo, oběma rukama!
ZATÍMCO JE JENKS NA INTENZIVNÍ PÉČI, BRITSKÝ TÝM NEMÁ HLAVNÍHO TRENÉRA
No tak, Liso! Tome!
…i do Bavorska.
Ne, jen to probíráme.
Měl to Wistler, ale tys tam byl…
- Jo. - A chtěl ti přihrát.
Za to už Jenks jednou penalizoval, tak proč jsi byl až tam?
KANADA NOVÉ SKOTSKO
Vidíš?
TERAPEUTICKÉ SEZENÍ
- Dáme ti sem křeslo? - Jo.
Dobře, dáme ho za dveře.
Na hry Invictus se přihlásilo 800 lidí
a vybrali 32.
Proč mě?
KANADSKÝ TÝM
Nevím.
Byla to docela dlouhá cesta, a ještě není u konce.
Ne, ještě není u konce.
Někdy máte dny, kdy se prostě chcete schovat.
Jo.
Bude tam 2 000 až 10 000 lidí, musíte komunikovat.
Možná tam bude plno, může tam být mnohem víc lidí.
Možná tam budou čtyři lidi na jeden terč.
My budeme trénovat se dvěma na terč.
Vzhledem k mé vojenské službě a mým traumatům
se bojím toho, co by se mohlo stát v davu lidí.
Jen nechci nikoho ve svém prostoru.
A myslím, že kdyby se něco stalo,
musíte najít způsob, jak se dostat ven.
Hej, Darrelle.
Dívej se na své boty.
Je to moc blízko.
Jo, všimla jsem si.
Mám záblesky a někdy nevím, kde jsem.
Tak si vezměte luk. Otočte se doprava.
Vždycky jsem své problémy otupoval lahví čehokoli.
A než jsem se té láhve vzdal,
nevěděl jsem, že jsem schopný sportovat.
Byl jsem schopný jen držet láhev
a věděl jsem, jak ji používat.
Vím, že přijdou překážky,
ale doufám, že se her Invictus zúčastním.
8 TÝDNŮ DO ZAČÁTKU HER
SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ VIRGINIE
Už jsi vstala?
Nejdou ti nandat čočky?
Nebuď jako tvůj táta.
Dřív, když mi vypadla,
dal jsem si ji do pusy, olízl ji a dal si ji zpátky do oka.
Proto ti říkám, nebuď jako tvůj táta.
Není to moc těžký.
No tak, to zvládneš.
Máš to, jo!
Vidíš? Kolik ukazuju prstů?
Bože můj.
Tak jo, musím na trénink. Miluju tě.
Ruce přes sebe a střídejte je.
Pořád to stejný, to se nedá.
Pořádně si protáhněte hrudník.
Stoupnu si sem, budeš v pohodě. Nebudu se ohánět, slibuju.
Ty nepiješ. Hydratuj se.
- To bylo… - Spadlo mi to.
To nevadí.
Musíš mířit.
Jednoruký lučištník, to jsem já.
Vysoký, tmavý a pohledný, s jednou rukou.
- Chceš pomocnou ruku? - Jestli chci ruku? To víš, že jo.
Mám je rád z fritézy, asi si ji budu muset půjčit,
až tě přestane bavit ji používat.
Mám je rád hnědé, ne bílé.
To není úplně moje barva.
Není to tvoje barva? Líbí se ti Justinova barva?
Jo, asi tak.
Co máš v plánu, Gabe?
Hry Invictus.
Princ Harry je pořádá každých pár let.
Budu střílet z luku, plavat a veslovat.
Dobře.
Teď mám všechno, po čem mé srdce touží.
Výborný, jsem plný.
Pátek je prvního.
- Výročí. - Výročí, jo!
- Jo. - Budeme všichni spolu.
To jsem netušil.
Co jsi dělal tu noc, kdy jsi zjistil, že jsem měl nehodu?
GABEŮV BRATR
Volali nám a ona si myslela, že je to vtip,
takže to zopakovali a pak řekla:
„Počkat, kdo je to?“ A začala brečet.
A řekla mi, že…
…já se rozbrečím, bože můj.
Řekla mi, že jsi měl nehodu.
Aha.
Že jsi zemřel a že tě oživovali.
A pak jsme jeli za tebou. Viděl jsem tě a říkal jsem si:
„Pán se o něj postará.“
Začal jsem se za tebe modlit.
Měl jsem těžký dětství,
ale všechno, čím jsem si prošel,
mě připravilo na to, čím si teď procházím.
Celý proces Invictusu je náročný.
Vkládám tolik energie a soustředění do jedné části svého těla.
A co zbytek?
Vybaví se ti staré vzpomínky a myslíš na všechny bolestivé věci,
kterými jsi prošel.
Ta skutečná traumata, která jsem prožil.
Nemám nad životem kontrolu.
Jsem uprostřed velké bouře a vždycky mi přišlo, že jsem v jejím oku.
Vždycky to byla bouře.
UKRAJINA KYJEV
Ve Voroněžské oblasti u ukrajinských hranic
je polní tábor čečenské ruské gardy se zbraněmi a výzbrojí.
Z Ruska ke kontrolním stanovištím
se vytvořila kolona dlouhá tři a půl kilometru.
A je to.
Ještě že jsem neutrácela za civilní oblečení.
Desítky milionů Ukrajinců žijí pod hrozbou války.
Panuje tu pocit strachu.
Strachu z blížícího se nebezpečí.
Na pokraji války, útok může přijít každým dnem.
Obyvatelé Kyjeva mohou být nuceni opustit svou zemi.
Obarvila sis to i tady.
To je moderní mateřský znamínko.
Moc hezký.
Tak jdeme.
Jdeme.
„V tomto smutném nesmyslu vylítá nad poslední křižovatkou
duše zabředá.
Průsvitný poslední zimní den
poté, co sníh roztaje a odhalí krvavý chaos.
Nyní se obnažil celý rozsah tragédie.
Touto cestou života půjdu ještě jednou, až na to rozcestí.
Vdechnu tu vůni, zavřu oči a ucítím ty,
kteří tudy prošli až na samý okraj propasti.“
Prezident Vladimir Putin žádá o použití ruských ozbrojených sil
mimo území Ruské federace.
Kam mám jít? Můj syn je v práci. Kam mám utéct?
Vlak do Mariupolu odjíždí za deset minut.
Posledních několik hodin Rusko napadá Ukrajinu.
Postupuje na tuto zemi několika směry.
Nastala dramatická a nebezpečná doba.
Již brzy ráno jsme slyšeli výbuchy v hlavním městě Kyjevě
a v dalších velkých městech.
Situace je opravdu vážná.
Ruský prezident Putin vyhlásil vojenskou operaci proti Ukrajině.
Teď k našemu reportérovi,
abyste se dozvěděli…
Ruské kamiony překročily hranice na Ukrajinu.
Byly provedeny raketové i bombové útoky.
V souvislosti se zprávami o zuřivých bojích a vojenských jednotkách,
které se do země tlačí na třech frontách,
přibývá obětí.
Rozsah operace zatím není jasný,
ale zřejmě se týká i oblastí mimo dvě samozvané lidové republiky
na východě zemí.
VELKÁ BRITÁNIE
4 TÝDNY DO ZAČÁTKU HER
TOMŮV SYN
- Tátovi to vážně jde. - Jo?
- Proto je kapitánem. - Myslíš?
- Proč myslíš, že je kapitánem? - Protože dobrý, rychlý a hbitý…
Do toho, Británie! To dáš!
…a tak.
Harveymu se líbí, že jsem kapitán,
ale jelikož tu není Jenks, jsem pod větším tlakem.
Do toho, Británie! Do toho!
BRITSKÝ TÝM ČEKÁ PRVNÍ ZÁPAS BEZ TRENÉRA JENKSE
A je to, díky.
Jdeme na to.
Myslím, že vyhrajeme.
Tutově.
Do této role se postupně dostávám.
Takže až přijde na hry, chtěl bych získat trochu víc sebevědomí.
- Jo, škoda! - Zůstaň!
Klid!
- Nalep se na něj! - Tome!
Tome!
Můj táta skóroval.
No tak, rychle!
Podívej se nahoru!
Tome!
Hej, týme, neslyším vás! Musíme spolu komunikovat!
Mluvme spolu!
Do toho, Británie!
Pojďme jim to nandat! Nedávejte jim čas, no tak!
Leife!
Přesně tak, výměna!
Makejte! Kde jsi?
Vpravo, Joe!
Mluvme spolu!
Russi! Kel!
Ano, Dane, házej!
Tome!
Do háje!
Jak to vysvětlíš svým kamarádům, Harvey?
Nemám ponětí.
Musíme být při skórování víc v klidu.
Ty poslední dvě minuty.
Máme stále problém s komunikací.
Málo spolu mluvíme. Musíme komunikovat.
A teď před sebou máme závod na 200 metrů.
HRY INVICTUS LONDÝN 2014
Připravit!
Spadl. Stále je na zemi.
Zkouší to.
A bylo to o fous.
Je to jeden z těch dnů, kdy se tam míči nechce.
Když víte, jak temné to může být
a jaká temná období ty lidi prožili,
jeden krok vpřed, tři vzad.
Mimo terč.
Ale když vytrvají,
spousta z nich se dostane ven
a z toho příkopu, ve kterém uvízli.
Už se nestarají o minulost,
víc se soustředí na budoucnost.
A efekt, který to má na jednotlivce
způsobí dominový efekt v celé rodině, v celé komunitě.
A toho chceme dosáhnout.
Tady vidíme ducha her Invictus.
Povzbuzují jí, aby se dotkla zdi.
A je v cíli, neuvěřitelné.
Prostě to odmítl vzdát.
Před hrami se chci ještě jednou vrátit do svého rodného domu,
abych nahlédl do minulosti a mohl se připravit
a udělat změny pro svou budoucnost.
SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ
Tady jsem strávil tolik času.
Když jsem vyrůstal, naše čtvrť mi vždycky přišla bezpečná.
Znáte pravidla.
To doma jsem se bál,
Protože se tam pořád něco dělo.
Tady jsem vyrůstal.
To jsou naše staré postele.
Měli je v garáži. Nedávno je vyhodili.
Naše staré postele.
Bylo mi asi 12 let.
Máma chodila pár let s jedním chlapem a pamatuju si,
jak na mě a mého staršího bratra křičel
a říkal, že musíme jít spát.
Asi jsme si s bráchou pořád povídali a tak.
Jednou vyšel z mámina pokoje a pořád mi říkal, že mě zbije nebo co.
Říkal, co všechno udělá.
Řekl mi: „uškrtím tě, nech toho,“
a já na to: „nic neuděláš,“ a on mě začal škrtit.
Škrtil mě, já se bránil
a můj bratr seděl na posteli a sledoval to.
Byl jsem tady v posteli, tady byl James
a takhle mě škrtil.
Pak mě konečně pustil, vyběhl z domu a nasedl do auta.
Pak vidím mámu, jak vybíhá z pokoje a jde za ním.
A já brečím,
dívám se na to a v duchu si říkám:
„Aha, chápu.
Za mnou nepůjde. Nikdy.
Jsem sám.“
Vzpomínáš, jak mě tady na chodbě s Chrisem drželi na zemi
a snažili se mě zapálit?
Všude mě tady mlátili, sakra.
Nikoho neomlouvám,
ale vím, že máma byla mladá a hodně nevyzrálá
a Gabe byl…
Gabe.
Gabe pořád v něčem lítal.
Ne že by to omlouvalo to, jak na to reagovala,
protože to bylo týrání,
Všechny nás tu mlátili.
Všechny.
Takže když přišli námořníci, nic jsem o nich nevěděl,
ale říkal jsem si: „Tady zůstat nechci.“
Do námořnictva jsem nastoupil v květnu 2004,
hned po střední.
Ptali se, co chci dělat.
Řekl jsem: „To, co mě odsud dostane.“
Když jsem chtěl něco dělat, máma řekla:
„Ne, to nemůžeš,“
nebo všem řekla, že jsem problémové dítě.
Ovlivnilo mě to na celý život.
Když něco nevyjde, jdu zkusit něco jiného.
A zkouším to dál a nepřestávám.
Každý si něčím projde.
Já jsem se z toho poučil.
Nezabilo mě to, nezlomilo mě to.
A to, co mě trochu zlomilo, jsem vyléčil.
Ale vídám lidi,
kteří nejsou schopni něco udělat bez pomoci,
A kdybych si tím neprošel, nechápal bych,
proč někdo brečí, nebo nemluví,
když je sexuálně napaden.
Kdybych si tím neprošel,
ani nevíte, čím jsem si prošel.
Míval jsem sny a myslel si,
že se sem musím vrátit a něco tady změnit.
Bojuju už dlouho.
Za co?
Bože…
Moje dcera ví o některých věcech, které se mi staly,
ale neví o sexuálním napadení, neví o…
skutečně traumatických věcech.
Snažím se…
Nerad jí říkám ty těžké věci.
Když jsem byl v páté třídě, vzpomínám si,
že jsme dostali za úkol napsat, čím chceme být.
A dodnes si živě pamatuju, že jsem napsal:
„Chci být pro své děti lepším rodičem, než byli moji pro mě.“
To je vše, čím jsem chtěl být, jako malý.
VELKÁ BRITÁNIE LONDÝN
Ukrajina je něco, k čemu se dostaneme.
ale stavíme se k tomu s naprostou podporou.
Budeme mít schůzku přes Zoom s Oxanou a Richem hned, jak to bude možné.
A budeme se snažit jakkoli pomoct.
Měli byste očekávat, že bezpečnostní opatření
budou vyšší, než jste zvyklí.
V Haagu jsou úžasní,
ale na zajištění těchto her
vyčerpají většinu svých bezpečnostních složek.
Spojíme se Haagem?
Hlavní je, že pokud vše proběhne podle plánu,
vše dopadne dobře, budeme mít Zuiderpark
plný diváků a vzrušující atmosféru.
NIZOZEMSKO HAAG
Jsme dobře připraveni a nesmírně se těšíme,
až vás příští týden přivítáme.
Haag se zbarví do žluté a černé.
Soutěžní zázemí.
Tohle je vstup, kudy vejdou dovnitř.
Na stadionu bude velký stan na rozcvičku
a tam bude kompletní sportovní hřiště, šatny a tak dále.
Všichni se těšíme, až vás za pár týdnů uvidíme osobně.
Dejte chladit drinky.
Budeme tam.
Dáme.
VELKÁ BRITÁNIE JIŽNÍ WALES
Putin zahájil útoky v době,
kdy v New Yorku mimořádně zasedala Rada bezpečnosti OSN.
Bohužel tam nejsem, protože jsem zemřel.
Je to jednoduché.
Není žádný jiný způsob, jak to zamaskovat nebo zakrýt.
Na 27 minut jsem umřel.
A myslím, že nebýt mé ženy, nebyl bych teď tady.
- Jo. - To o světle na konci tunelu je nesmysl.
Kdo proboha vidí světlo na konci tunelu?
Když jsem tam šel já, nic tam nebylo.
Bylo tam jen černo.
Bylo by hezké tam být s nimi,
Pomáhat jim, vést je trochu,
ale to je život.
Nebo není, jako v mém případě.
Nechci říkat, že je to nejlepší tým, který jsem měl,
ale díky jejich osobnímu přístupu ke hře a úsilí,
které do toho vkládají, tak…
Dávají do toho 120 procent, že?
Tak minimálně 120.
No, to nejde.
- Řekl bych 100. - Dobře.
Gól jim neuznali, to je dobré znamení,
ale měl vhazovat odtud.
- Ahoj Thomasi. - Jak se máš?
Snáším všechno to napětí a stres z ležení v téhle díře,
jak si dokážeš představit.
Jak se ti daří? Objevily se nějaké problémy?
Ne. Teda,
samozřejmě všichni chtějí tebe a Jayne zpátky, ale…
Díky, že ses ujal funkce kapitána.
Je to povýšení od zaměstnanců klubu.
Tohle je paralympijská úroveň.
Jo.
Máš nějaké obavy, že jsi kapitán nebo něco podobného?
Protože odvádíš skvělou práci a doufám,
že už to do her nebude tak stresující.
- Jen když přijdeš. - Můžu.
Jo.
Tak jo, drž se, díky, kámo.
Díky.
- Měj se. - Díky, ahoj.
Ahoj.
JIŽNÍ KOREA SOUL
Jedu na Čung-Angskou technickou univerzitu.
Snaží se vyvinout nové protézy rukou a požádali mě, abych přišel.
Při účasti na korejských prvních hrách Invictus
a díky sportu jsem poznal spoustu lidí, což mě naplnilo optimismem.
Nejprve zkontrolujme, zda impulzy fungují správně.
Jsem pozitivnější, a to nejen psychicky.
Jsem teď i fyzicky zdravější.
Myslím, že sport má na oba tyto aspekty vážně dobrý vliv.
Pojďme na to, týme!
Neznáme hranic!
Pojďme na to, týme!
ŠKOLNÍ ZÓNA
Mám malou dceru.
Pojď, přejdeme.
Dobrý den.
Narin, mohla bys to prosím vypnout?
Když byla mladší,
nepřišly jí moje ruce zvláštní.
HYEONG-JUNOVA DCERA
Ale když viděla rodiče svých kamarádů, zeptala se:
„Dorostou ti ruce?“
Mým cílem je žít život, ve kterém se za mě nebude stydět.
Bojím se, že by ji mohli šikanovat a odstrčit ji.
Doufám, že hry pro ni budou příležitostí,
aby o mně mohla otevřeně mluvit.
Ano, to bych rád.
DÁNSKO
Poslední fáze programu může být náročná.
Tak, kluci.
Můžeme?
Mou největší nadějí pro můj tým je,
že si uvědomí, že už nejsou v takovém stavu jako dřív.
Zůstaneme na téhle cestě.
Vede rovně.
Moje PTSD je součástí mého života,
ale většinu dní si myslím,
že jsem našel způsob, jak se s ním vyrovnat.
Ale někdy se mi vrátí záblesky a tak dále.
Není to jen jeden den,
jsou to dva, tři nebo čtyři dny za sebou.
Na začátku jsem nemohl mít své holky déle než jednu nebo dvě hodiny.
Několikrát jsem musel zavolat jejich matce
a musel jsem si něco vymyslet,
že se něco stalo a táta musí odejít.
A je to vidět i na mých očích.
Usmívám se, ale myslím, že za tím úsměvem nic není.
Chtěl bych být tátou, který si venku hraje se svými dětmi.
Běhá, hraje fotbal nebo je učí jezdit na kole.
Ahoj.
Ahoj, Havanno.
Ahoj, tati.
- Co to máš? - Trénuješ ještě?
Ještě trénuju, ano.
- Pamatuješ si, že jezdím na kole? - Jo.
Jo. Máma mi říkala, že jsi začala jezdit na kole s Antonií.
Proč máš na hlavě korunu, zlatíčko?
Tati, přece proto, že je to královská princezna.
Jsi královská princezna?
Podívej se.
- Sluší ti to. - Sluší ti to, zlatíčko.
Pojď se rozloučit s tátou, pak ti s tím pomůžu.
Měj se, tati.
Měj se, zlatíčko.
Pápá.
Dnes se ohlédneme za tímto obdobím
a za tím, jak to probíhalo.
Pro mě to byl větší boj, než jsem očekával.
Ano?
Ale spoléhám na podporu všech tady
a taky svých přátel.
To, jaký byl Kasper, když jsem ho tady na ostrově poprvé potkal
a když vidím, jak ses změnil…
Nevím, co jsi udělal, ale funguje to.
Vážně.
Moc vám děkuji za vaši upřímnost.
Podpora, kterou si navzájem poskytujete, je šíleně důležitá.
Když jste pod tlakem,
je tak snadné vybíjet si frustraci na druhých.
Vzájemnou podporou rostete.
Jsem na vás pyšný.
Všichni jste udělali obrovský pokrok.
Tady. Jsem tady.
Je to dřina.
Nevím, co mám dělat.
Ale proboha.
Poplácejte se po zádech, přátelé.
Protože tohle je šílený.
Ukončíme večer bojovým pokřikem.
Snad ještě zbylo nějaké jídlo.
„Raz, dva, tři, do toho, vikingové,“ jasný?
Raz, dva, tři, do toho, vikingové!
2 TÝDNY DO ZAČÁTKU HER
Troufám se zeptat, jaká je morálka?
Příšerná.
Tohle je vaše poslední tréninkové soustředění,
poslední šance, kdy máte příležitost být spolu.
Jo, je skvělý se naposledy sejít,
dát do tréninku všechno a připravit se na rozdrcení soupeře.
A jak se cítíte? Těšíte se? Jste nervózní nebo…
Jo, vzrušení i nervózní.
Myslím, že to byla velmi dlouhá cesta,
ale ušli jsme ji s tak úžasným týmem.
Tome, já tě taky sledoval, samozřejmě.
Protože jsi chlap dle mého gusta.
Půjdeš před hrami konečně do posilovny
a zapracuješ na svých pažích?
Ne.
Nepotřebuju to.
Děkuju, že jste do toho dali tolik úsilí.
Dělali jste to, i když jste nosili uniformu
a z různých důvodů jste ji museli pověsit na hřebík.
Ta odhodlanost, která vám koluje v krvi, v naší krvi,
tělo nikdy neopustí. Je tam.
Takže až budete nakopávat zadky, snažit se vyhrát medaili
nebo se jen bavit
a dělat vaši rodinu neuvěřitelně pyšnou,
když pocítíte ten knedlík v krku
a přijde vám, že by se vám mohlo chtít brečet,
tak prostě brečte, jasný?
Myslím to vážně. Takže se mějte,
dávejte na sebe pozor a i na sebe navzájem.
Jo, půjdu za Jenkse, budu jeho vozík.
Jo.
Máš to promyšlený, co?
- Musíš se postavit a být Jayniny nohy. - Jasně.
Jayniny nohy!
Je úžasný, jak Tom na té fotce není vidět.
Prostě tam není!
Za chvíli se počůrám.
Kdo mi sakra mačkal močák?
Naposledy. Raz, dva, tři.
Boj!
To bylo trapný.
Ještě jednou?
Pět minut!
Jdeme na to. Vypadá to dobře.
Ticho na place.
Odpočítávám. Tři, dva…
Vítejte ve světě! Jsme v Haagu.
Conny, to je velká událost.
Účastní se jí spousta lidí, spousta národů.
Všichni odvádějí skvělou práci.
Těšíme se a očekáváme vysokou návštěvnost.
Zahájení bude v sobotu 16. dubna.
Zhruba 5 000 míst.
Bude to úžasná událost,
která doufejme stmelí komunitu Invictus,
protože o tom to celé je.
Takže doufejme, že se všichni zúčastní a užijeme si spolu týden her.
Na předměstí Mariupolu se bojuje téměř celou noc.
Myslím si, že hrdinství zraněných vojáků a vojákyň,
kteří se vracejí do boje, je nejpozoruhodnějším příkladem Invictusu
a kontinuity služby.
Umírání za naši svobodu na Ukrajině není abstraktní pojem.
Je to něco, co jsme připraveni udělat.
Většina mého týmu momentálně slouží v různých funkcích.
Věřím, že existuje možnost,
při které bude ukrajinský tým sloužit ještě v době her Invictus v Haagu.
Ano.
Jsou tam asi čtyři nebo pět…
Dochází k ostřelování. Nevím, jestli to slyšíte.
Myslím, že po dvou týdnech víme přesně co.
Ale už nemůžu mluvit.
Musím se vrátit ke své práci, ano?
Ozvu se vám.
Ano, jistě, hodně štěstí, Oxano. Spojíme se.
Ano, spojíme se. Děkuju.
UKRAJINA
TAJRA PRACUJE JAKO DOBROVOLNICE V NEMOCNICI U PŘEDNÍ LINIE
MÁ KAMERU, ABY SVOU PRÁCI ZDOKUMENTOVALA
No tak!
Támhle!
Co dál?
Velitel mi chce něco říct.
Mluv.
Na naše chlapy teď stříleli ze strany továrny.
Rozumím
Do aut.
Pohněte zadkem!
Děkuju ti, bratře.
Jeďte.
Nastupuju.
Vypni sirénu, ať nevybuchneme.
Mám ho. Dejte ho sem.
Serjožo, sakra!
Zvedněte ho!
Nohy.
Budeš v pořádku. Jak se jmenuješ?
Vasja.
Vasja? Já Tajra.
Všechno bude dobrý.
- Jak ti je? - Normálně.
Normálně?
No tak, dostal jsi nějaké injekce?
Serjožo, jeď opatrněji.
Dobrý.
Počkat! Pořád je připojený.
Dala jsem mu čtyřprocentní dexametazon.
Teď na rentgen.
Raz, dva,
tři!
Pěkně a pohodlně.
Komplikovaná zlomenina, střelné poranění levé nohy.
To je rentgen na nic.
Tohle vypadá špatně, pozor.
Přineste nosítka.
Dobrý, mám to.
Pomalu.
V pohodě, všechno to napravíme.
Buď silný, všechno bude dobrý.
Ano, nic neteče.
Asi mi chybí prst.
Chybí prst? To nic není.
To se stává, zlatíčko.
Nic se neděje.
Hlavně žij a dýchej.
- Přežiju to? - Samozřejmě.
- Nesvlékej mě, je mi zima. - Neboj, zabalím tě.
Nahráváš? Chci pozdravit své nejbližší.
Doufáme, že Ruská federace odloží zbraně.
Jinak můžou čekat odvetu.
Můžu to nahrát, ale nemůžu to zveřejnit.
Zasáhli třetí.
Zasáhli třetí nemocnici.
Pojďte dovnitř, prosím.
Vždycky jsem si vážila svobody.
Chránit naši vlast.
Zachovat si důstojnost a žít v pravdě.
Tyto zásady mě vedou životem víc než cokoli jiného.
Kam jedeme? Zeptáme se na cestu?
Jo.
Kam máme namířeno, kluci?
Kde jsou zranění?
Odkud jsou?
To bolí.
Co tě bolí, sluníčko?
Nožičky? Pozor na ruku!
Pospěšte si!
Řekněte kam.
Máš to?
Dělej.
- Výš. - Jo.
- Jsou jen dva? - Jo.
Dějiny píšou vítězové.
Ale aby se jimi stali, musí všechno dopadnout správně.
Jediné, pro co žiji, je moje rodina.
Dělám to, co dělám, abych je ochránila.
Aby moje dcera byla v bezpečí
a abychom před sebou měli smysluplný život.
Kde je ta holčička?
Chci napít!
- Co se děje, drahoušku? - Chci napít!
Dáme ti napít, zlatíčko.
Jsi šikovná holčička.
Kde je voda?
Hyperventilace.
Maličký, zůstaň se mnou.
Vrať se ke mně!
Kurva, tohle nesnáším.
Ten chlapec zemřel.
Holčičku ještě operují.
Možná to přežije.
Proč to musí odnášet i děti?
Zhasneš mi to světlo?
Na baterce.
Sakra.
Promiň, ještě ne.
Počkej.
Sundám si rukavice a udělám to.
Podívej.
Hele.
Měj se, zlato.
- Uvidíme se. - Jasně, žádné loučení.
Jdi, žádné loučení.
Jedeme, jen zavři okno.
Kam jedete?
Kam? Do tramtárie.
Mě to nezajímá, ale chlapi se ptají.
- Kdo? - Velitel.
Tajra jede do terénu.
Pusťte ji!
16. BŘEZNA 2022 JSOU TAJRA A JEJÍ ŘIDIČ ZAJATI RUSKÝMI JEDNOTKAMI
VEŠKERÝ KONTAKT S TAJROU JE ZTRACEN