Optagelse i gang.
Så stadionet, som er nybygget,
som bliver brugt til åbnings- og afslutningsceremonierne…
Byggeriet er i gang nu,
og det går fint fremad.
Og Kaiser Chiefs skal spille.
Vi har også opkaldet fra Team UK før legene.
De får en overraskelse. Ønsk dem held og lykke.
Forhåbentlig forventer de ikke en anden.
-Faktisk så… -Overraskelse!
"Vi troede, det var Justin Bieber."
Perfekt. Jeg glæder mig. Det bliver godt at se dem.
Det næste store spørgsmål er, om deltagerne
er klar til det, der venter dem i Haag om et par uger.
Ja, intet pres.
Jeg glæder mig til den næste opdatering.
INVICTUS GAMES: HJERTEBLOD OG VILJESTYRKE
-Kom så! -Godt gået!
Hør her. Der er ingen superstjerner på holdet.
Hvis nogen tror, de er bedre end nogen andre,
så tal med Jayne, fordi hun er chefen.
Fire, fem… Fem mere!
-Hvad er planen i dag? -Bueskydning, ro, svømning.
Træd til!
Kom nu, du kan godt!
Stille og roligt, for du har masser af tid.
Træk. Tag sigte.
I guder.
Hvor blev den af?
Rolig nu, træk vejret.
For til legene bliver det stort.
STORBRITANNIEN DET SYDLIGE WALES
Hvis vi kan gøre det, vi gjorde i sidste weekend,
ville det være godt. Holdpresset fungerer godt.
Forhåbentlig kan vi bruge det mod Leicester Tigers.
Hav det godt, så ses vi i weekenden.
-Farvel. -Hav det godt. Farvel. Tak, Tom.
-Tak, makker. Farvel. -Farvel.
Jeg er i det sydøstlige Spanien
og ser på huse omkring den smukke kystby Mojacar.
NOGLE FÅ UGER FØR LEGENE
FALDER TRÆNER JENKING OM I SIT HJEM
HAN HAR HAFT ET STORT HJERTEANFALD
Det er lidt sløret.
Jayne ringede, da det skete.
Jenks holdt op med at trække vejret. Hans hjerte stoppede.
Hun måtte give ham HLR i 28 minutter eller sådan noget.
Ind med jer. Skub gennem linjen!
Gennem linjen!
Kom så, Dave! Kom så, Lisa!
MED TRÆNER JENKINS PÅ INTENSIV MANGLER TEAM UK EN CHEFTRÆNER
Tom!
…spille med Jenks her, for alle skal lære det.
Bolden er deroppe…
Vi snakker bare om det.
Fløjten lød, men du blev taget ud.
Jenks har straffet mig før…
Syv sekunder.
Kom ind.
-Skal vi stille din stol frem? -Ja.
Bagved døren.
800 søgte om at deltage i Invictus Games,
og de valgte 32.
Hvorfor mig?
Aner det ikke.
Det har været en rejse. Og den er ikke slut endnu.
Den er ikke slut endnu.
Nogle gange har man dage, hvor man bare vil gemme sig.
Ja.
2000 til 10.000 mennesker på stadion. Du må kommunikere.
Legene er travle med mange mennesker.
Måske fire personer per mål.
Vi skal øve med to personer per mål.
Med min militærtjeneste og det traume, jeg fik,
blev jeg bekymret for, hvad der kunne ske i folkemængder.
Jeg vil bare ikke have nogen i min intimsfære.
Hvis der sker noget, må man finde en måde at komme ud på.
Hallo, Darrell.
Se på dine sko.
Lidt for tæt på.
Jeg har bemærket, der er…
Jeg har flashbacks.
Nogle gange ved jeg ikke, hvor jeg er.
Okay, tag jeres udstyr. Stil jer på række.
Jeg bedøvede altid mine problemer med en flaske.
Da jeg droppede flasken,
kendte jeg ikke mine evner. Jeg kunne lide sport.
Min eneste evne var at holde en flaske,
og jeg kunne bruge den.
Jeg ved, der vil være tilbageslag,
men jeg håber på at deltage i Invictus Games.
8 UGER TIL LEGENE
Er du stået op?
Kan du ikke få kontaktlinsen i? Vær ikke som din far.
Hvis den røg ud, tog jeg den i munden
og satte den i igen.
Det siger jeg dig. Vær ikke som din far.
-Det er ikke så svært. -Du kan godt.
Sådan! Ja!
Hvor mange fingre holder jeg oppe?
Du godeste.
Jeg skal træne nu. Jeg elsker dig.
Lige over hele kroppen, skift den øverste.
-Hun varierer det hver dag. -Stort stræk over brystet.
Stil dig her. Jeg svinger ikke ud efter dig.
Du drikker ikke. Få væske.
Jeg tabte den.
Den enarmede bueskytte. Det er mig.
En høj, mørk og flot mand med en arm.
En hånd?
En hånd? Åh, du ved.
De er gode i luftfritøsen.
Jeg må låne den, når du bliver træt af den.
Jeg kan lide mine brune, ikke hvide.
Ikke min farve.
Ikke din farve. Kan du lide Justins farve?
Ja, det stemmer.
Hvor skal du hen, Gabe?
Invictus Games.
Prins Harry holder dem hvert andet år.
Jeg stiller op i bueskydning, svømning og roning.
Okay.
Jeg har alt, hvad mit hjerte begærer.
Lækkert. Jeg er mæt.
Fredag den 1. Mit jubilæum!
Jubilæet. Ja.
-Vi skal være sammen. -Se der. Hvad siger I så?
Hvad lavede du den aften, du hørte om min ulykke?
De ringede, og hun troede, det var en joke.
De sagde det igen, og så sagde hun: "Vent, hvem er det?"
Hun begyndte at græde. Og hun fortalte mig, at…
-Begynder du at græde? -Ja. Du godeste.
Hun fortalte mig, du var i en ulykke,
at du var død , og de havde genoplivet dig.
Og vi kørte derud for at se dig.
Jeg så dig og tænkte, Herren ville tage sig af ham.
Jeg begyndte at bede for dig.
Vi havde vores kampe tidligere,
men alt, jeg har været igennem,
har forberedt mig på det, jeg skal igennem.
Hele Invictus-processen er hård.
Jeg lægger energi i den ene del af min krop. Hvad med resten af mig?
Alle de gamle minder vender tilbage,
alle de smertefulde ting,
fordi smerten er alt, du kan håndtere.
De traumatiske ting… Visse ting er sket for mig.
Jeg har ingen kontrol over livet. Jeg er midt i en stor storm.
Jeg har altid set mig selv som: "Jeg er i stormens øje."
Det har altid været en storm. Det har jeg aldrig sagt før.
I Voronezh Oblast tæt på den ukrainske grænse,
er der en feltlejr af tjetjenske russiske vagter med våben.
En 3,5 km lang kolonne bevæger sig mod kontrolposterne fra Rusland.
Så sker det!
Godt, jeg ikke har brugt penge på civilt tøj.
Folk her er nervøse og venter på at se,
hvad der vil ske i de kommende timer og dage.
Russiske tropper og kampvogne samles øst for grænsen,
og indbyggerne er bekymrede.
De ukrainere, der kan, skynder sig vestpå.
Titusinder er krydset ind i fem lande…
Du har også farvet dig på panden.
Et trendy modermærke.
Meget pænt.
Kom, nu går vi.
Kom så!
"I denne sørgelige meningsløshed,
der hældes ud over den sidste korsvej, bliver sjælen ramt."
"Den sidste vinterdag…
efter sneen smelter væk for at afsløre det blodige rod."
"Tragediens fulde omfang er blevet afsløret."
"Jeg vil følge livets vej til denne korsvej igen."
"Jeg vil indånde denne lugt, lukke øjnene og mærke dem,
som gik over tærsklen til kanten af afgrunden."
En anmodning er kommet fra præsident Vladimir Putin om
at sende de russiske væbnede styrker udenfor Ruslands territorium.
Hvor skal jeg hen? Min søn er på arbejde. Hvor skal jeg løbe hen?
Toget til Mariupol afgår om ti minutter…
Russiske kamptropper rykker i aften frem mod Ukraines hovedstad, Kyiv.
Angrebet startede før daggry med luftangreb og artilleribombardementer,
soldater rykkede ind med kampvogne.
Myndighederne siger, russiske faldskærmsjægere
er i udkanten af byen.
Derfra…
Den russiske præsident Putin har erklæret en militær operation mod Ukraine.
Nu over til vores udsendte medarbejder.
Russiske kampvogne har krydset grænsen til Ukraine.
Der er gennemført missil- og bombeangreb.
Her i Kyiv hørte vi en række eksplosioner i nat,
og tidligere luftalarmer…
Rusland har invaderet Ukraine med en magtdemonstration
og har bragt krig tilbage til Europa.
Angrebene er blevet stærkt fordømt over hele verden.
STORBRITANNIEN
4 UGER TIL LEGENE
HARVEY, TOMS SØN
-Far er rigtig god til det. -Er han?
Jeg ved, hvorfor han er kaptajn.
Hvorfor tror du, han er kaptajn?
-Fordi han er så god og hurtig. -Kom så, Storbritannien!
Den slags.
Harvey elsker, at jeg er kaptajn.
Men ikke at have Jenks giver et større pres.
Kom så, Storbritannien!
UDEN TRÆNER JENKS
Tak. Kom så.
Jeg tror, vi vinder.
Stort.
Jeg tror, man gradvist vokser ind i rollen.
Når det er tid til legene
er selvtillid en stor ting, jeg vil have ud af det.
Bliv der.
Slap af!
Åh nej.
-Efter ham! -Tom!
Tom!
Godt gået!
Min far scorede lige.
Kom ind med det samme!
Dave, kig op! Tom!
Team, jeg kan ikke høre jer. Vi må kommunikere!
Lad os tale sammen.
Kom så, Storbritannien!
Efter dem.
Gå straks efter dem. Giv dem ikke tid.
Leif!
Ja! Skift!
Arbejd hårdt.
Se til højre, Joe!
Lad os tale sammen.
Russ! Kel!
Ja, Dan. Klem.
Tom!
For fanden da.
Hvordan vil du forklare det til dine venner, Harvey?
Aner det ikke.
Vi skal have mere ro på bolden.
De sidste to minutter…
Jeg tror, vi har et kommunikationsproblem.
-Vi taler ikke nok. -Så stille.
Vi må tale sammen.
Det er tid til at vende blikket mod banen til IT7 200-meter-løbet.
Klar!
Han er faldet. Han er faldet, og han er stadig nede.
Han skyder. Åh, det er så tæt på.
Det er en af de dage, hvor bolden ikke går i.
At vide, hvor mørkt det bliver, hvor mørkt det er blevet for nogle af dem…
Et skridt frem og tre skridt tilbage.
Uden for skiven.
Men jo længere de bliver ved,
jo mere når de ud af den skyttegrav, som de har siddet fast i.
Du bekymrer sig ikke om fortiden. De fokuserer på fremtiden.
Den effekt, det har på individet, påvirker også
familien og samfundet.
Det er det, vi prøver at opnå.
Man kan se ånden i Invictus Games,
når hun hepper på sin rival, der kommer i mål.
Og han krydser stregen. Utroligt.
Han nægtede at give op.
Før legene vil jeg tilbage til mit barndomshjem en gang til
for at genbesøge min fortid,
så jeg kan forberede mig og ændre min fremtid.
Jeg brugte så meget tid på denne gade.
Da jeg voksede op, var mit kvarter altid sikkert.
Man kender reglerne og ved, hvad der foregår.
Hjemme hos mig selv var jeg mere bange.
Der foregik altid noget.
Her voksede jeg op.
Det er vores gamle senge. De havde dem i garagen og smed dem ud.
Det er vores gamle senge.
Jeg var 11, 12 år gammel.
Min mor datede en fyr i årevis.
Han råbte af mig og min storebror,
at vi skulle sove.
Min bror og jeg talte videre.
Han kom ud af min mors værelse og sagde, at han ville slå mig,
og han sagde, hvad han ville gøre.
Han sagde: "Jeg kvæler dig."
Jeg sagde: "Du gør ingenting." Han tog kvælertag.
Han tog fat om min hals med begge hænder,
min bror sad på sengekanten og så på.
Her er min seng, jeg ligger denne vej,
James er her og tager kvælertag.
Til sidst slipper han, løber ud af huset og sætter sig i bilen.
Jeg ser min mor løbe ud af sit værelse og efter ham.
Så jeg græder,
jeg ser det, og i mit hoved sætter det sig:
"Okay, jeg er med."
"Jeg går aldrig til dig. Jeg er alene."
Husker du i gangen her,
hvor hende og Chris holdt mig nede, tændte tændstikker og prøvede…
Ja.
Jeg plejede at få tæsk her. For fanden.
Jeg undskylder ikke for nogen, men min mor var ung,
og hun er meget barnlig, og Gabe var…
-Gabe. -Gabe.
Gabe kom konstant i knibe.
Det undskylder ikke, hvordan hun reagerede, for det var voldeligt.
Jeg vil være ærlig.
Vi blev alle sammen slået her.
Da flåden kom, vidste jeg intet om flåden.
Jeg ville ikke blive her.
Jeg gik ind i flåden i maj 2004 lige efter high school.
De spurgte, hvad jeg ville. Jeg sagde:
"Hvad har I, der tager væk hurtigst?"
Hver gang jeg gjorde noget, trak min mor mig tilbage.
"Det kan du ikke." Hun sagde, jeg var et problembarn.
Det påvirker stadig mit liv i dag.
Hvis noget ikke går, prøver jeg noget andet.
Jeg prøver, men stopper ikke.
Alle gennemgår noget.
Jeg lærte noget af det.
Det slog mig ikke ihjel. Selv de ting, der knækkede mig, kom jeg mig over.
Jeg så folk, der ikke kunne gøre noget uden at få hjælp.
Hvis jeg ikke havde gennemgået det,
ville jeg ikke kunne forstå, at folk græd efter et seksuelt traume.
Hvis jeg ikke havde gennemgået det, ville jeg ikke vide noget om de ting.
Folk ved ikke, hvad der skete her…
Hvad er der er sket, hvordan det påvirker… I årevis har jeg haft drømme.
At jeg skulle komme tilbage og hjælpe dette sted…
Jeg har kæmpet længe.
For hvad?
Hold da op.
Min datter ved, der er sket mig noget.
Men hun kender ikke til de seksuelle overgreb
eller noget af det rigtig traumatiske.
Jeg kan ikke lide at give hende noget, der er så tungt.
I 5. klasse fik vi en opgave:
"Hvad vil du være, når du bliver stor?" Jeg husker det tydeligt.
Jeg skrev: "Jeg vil være en bedre forælder, end mine var."
Det var det eneste, jeg ville blive.
Ukraine kommer vi til, men det er nærliggende,
at vi støtter dem.
Vi skal have et Zoom-opkald med Oksana, Richard og jeg,
så snart vi kan, og vi vil være så støttende, som vi kan.
Man må forvente, at sikkerheden bliver mere prominent, end man er vant til.
Haag har været fantastisk,
men det kræver det meste af deres nationale kapacitet at holde legene.
Vi skulle bringe Haag online.
Hvis alt er gået efter planen,
får vi en Zuiderpark
fuld af tilskuere og med en spændende atmosfære.
Vi er klar og glæder os til at byde teamet velkommen næste uge.
Haag bliver gul og sort.
Deltagernes serviceområde.
Så det er indgangen, hvor de går ind.
På stadion er der et opvarmningstelt.
Den har en fuld sportsbane…
Jeg glæder mig til at møde jer om et par uger.
Kom drinksene på køl. Vi kommer.
Det skal vi nok.
STORBRITANNIEN DET SYDLIGE WALES
FN's sikkerhedsråd stemte for en resolution,
der kræver, Rusland stopper angrebet på Ukraine…
Jeg er der desværre ikke, fordi jeg døde.
Man kan ikke sige det på nogen anden måde.
Jeg døde i 27 minutter.
Hvis det ikke var for min hustru, ville jeg ikke sidde her nu.
Ja.
Det passer ikke, der er lys for enden af tunnellen.
Hvem ser et lys for enden af en tunnel?
Der var ingenting, da jeg trak stikket.
Det var kulsort.
Det ville have været rart at være med,
at hjælpe og vejlede dem.
Men sådan er livet.
Eller ikke.
Jeg vil ikke sige, det er mit bedste hold.
Men på grund af den personlige holdning til spillet og deres indsats…
De har givet dig 120% hele tiden.
-Man kan ikke give 120%. -Hvis der er 120%.
-Man kan kun give 100%. -Okay.
-Er du okay, Thomas? -Ikke værst. Og dig?
Jeg kæmper med at skulle ligge i sengen.
Hvordan går det? Er der problemer?
Nej, jeg mener…
Selvfølgelig vil alle have dig og Jayne tilbage, men…
Tak, fordi du er kaptajn. Det er et skridt videre end klubspil.
Det er det paralympiske niveau.
Tak.
Er du bekymret for at være kaptajn under legene?
Fordi du gør et godt stykke arbejde som afløser.
Forhåbentlig bliver det ikke mere stressende før legene.
-Kun hvis du dukker op. -Det kan jeg.
Bliv ved med at være stærk. Tak, makker.
Tak.
-Hav det godt. -Tak. Farvel.
Farvel.
SYDKOREA, SEOUL
Jeg skal til Chung-Ang Universitet for Ingeniørvidenskab.
De udvikler nye arme til berøring og temperatur
og har bedt mig om at deltage.
Ved at deltage i Koreas første Invictus Games
har jeg mødt mange mennesker gennem sport, og jeg er blevet mere optimistisk.
Lad os først tjekke, om impulserne fungerer.
Jeg er mere positiv, og ikke kun mentalt. Jeg er sundere nu.
Jeg tror, sport har haft en god virkning på begge aspekter.
Smadr et æg med din protesehånd.
Og sig: "Der er ingen grænser. Team Korea. Kom så! "
"Team Korea, kom så!"
Der er ingen grænser!
Nej! Vent!
Når jeg siger: "Start."
Nu kan du begynde.
Der er ingen grænser! Team Korea, kom så!
SKOLEZONE
Jeg opfostrer en ung datter.
Nu krydser vi gaden. Goddag.
Narin, kan du slukke den for mig?
Da hun var yngre, var hun ikke så nysgerrig om mine arme.
Men da hun så sine venners forældre, spurgte hun:
"Vil dine arme vokse tilbage?"
Mit mål er at leve et liv, hvor hun ikke skammer sig over mig.
Jeg er bange for, hun bliver mobbet og holdt uden for.
Jeg håber, legene bliver en mulighed for,
at hun kan tale åbent om mig.
Ja, det stemmer!
DANMARK VEJEN
Den sidste fase i programmet kan være svær.
Nå, drenge.
Er vi klar?
Mit største håb for mit hold er,
at de anerkender, de ikke er i samme tilstand som før.
Vi bliver på den her vej.
Det går bare ligeud.
Min PTSD er en del af mit liv,
men de fleste dage har jeg fundet en måde at leve med den på.
Men jeg kan have dage, hvor jeg bliver ramt af flashbacks.
Det er ikke kun en dag,
det er to, tre eller fire dage i træk.
I starten kunne jeg ikke have mine piger i mere end en eller to timer.
Jeg måtte ringe til deres mor og fortælle dem en historie om,
der var dukket noget uventet op.
Far skal gå.
Jeg kan også se det i mine øjne.
Jeg smiler, men der er ikke noget bag det smil.
Jeg vil gerne være faren, der leger med sine børn,
spiller fodbold eller lærer dem at cykle.
Hej.
Hej, Havanna.
Hej, far.
Hvad er det, du har?
Er du stadig ude at træne?
Jeg træner stadig, ja.
-Kan du huske, at jeg skal cykle? -Ja.
Ja, mor fortalte, dig og Antonia er begyndt at cykeltræne.
Hvorfor har du en krone på?
Far, det er, fordi det var en kongelig prinsesse.
Var du en kongelig prinsesse?
Kig.
-Det er så flot. -Du er så fin, skat.
Kom og sig farvel til far, så hjælper jeg dig.
Vi ses, far.
Vi ses, skat.
Hej, hej.
I dag skal vi kigge tilbage på perioden.
Hvordan er det gået?
For mig blev det en større kamp, end jeg havde regnet med.
Men jeg læner mig op ad nogen her fra holdet
og venner fra mit privatliv.
Når jeg tænker på, hvordan Kasper var, da jeg mødte ham på øen,
og når jeg ser din udvikling til nu,
så ved jeg ikke, hvad du har gjort, men det virker kraftedeme.
Big time!
Tusind tak for jeres ærlighed.
Den støtte, I giver hinanden, er sindssyg vigtig.
Det er fucking nemt, når man kommer under pres
at lade sine frustrationer gå ud over andre.
Man vokser af at hjælpe hinanden.
Fuck, mand. Jeg er stolt af jer.
I er kommet gigalangt.
Jeg er her.
Det er hårdt arbejde.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre!
Men hold kæft,
klap jer selv på skulderen, venner,
fordi det er for vildt.
Lad os slutte aftenen med et kampråb.
Bare natmaden ikke er kørt væk.
"En, to, tre, let's go, Vikings," okay?
En, to, tre, lets go, Vikings!
2 UGER TIL LEGENE
Hvordan er moralen?
Helt elendig.
Det er jeres sidste træningslejr og sidste chance
for at være sammen.
Det er fantastisk at samles en sidste gang
for at praktisere det, vi har øvet og blive klar til at brillere.
Og hvordan har I det? Spændte? Nervøse?
Ja, spændte og nervøse.
Det har været en lang rejse, men det er et fantastisk hold at gøre det med.
Tom, jeg har også forfulgt dig,
for du er min type.
Vil du træne arme i fitnesscentret
før legene eller ikke?
Nej.
Det behøver jeg ikke.
Tak, fordi I har lagt så meget i det.
I gjorde det hver dag i uniformen.
Og af en grund måtte den uniform hænges op.
Den tjeneste, der løber i jeres blod, i vores blod,
forlader aldrig kroppen. Den er der.
Så når I giver den alt og prøver at vinde en medalje,
eller bare have det sjovt og gør jeres familie utrolig stolt,
når I mærker den følelse i halsen,
og I får lyst til at græde,
skal I fandeme bare græde, okay?
Det mener jeg.
Pas på. Pas på jer selv. Pas på hinanden.
Lad mig gå bag Jenks. Jeg er hans kørestol.
Ja.
Du har tænkt over det.
-Du skal rejse dig og være Jaynes ben. -Okay.
Jaynes ben!
Jeg er så glad for, vi ikke kan se Tom på det billede.
Han er der bare ikke!
Jeg tisser i bukserne om lidt.
Hvem trykkede på min blære?
Sidste gang. En, to, tre…
Kæmp!
Det er så akavet!
Igen?
Fem minutter!
Når vi hører melodien , kan vi starte.
Tag den på. Det ser godt ud!
Stille på gulvet.
Jeg tæller. Tre, to…
Velkommen til verden!
…her i Haag.
Det er en stor begivenhed. Mange mennesker og lande er involveret.
Vi holder moralen høj. Holdet er meget entusiastisk.
Vi planlægger for fuld tilskuerkapacitet.
Åbningen er lørdag den 16.
Omkring 5000 pladser. Vi planlægger en fantastisk begivenhed,
der skal bringe Invictus-samfundet sammen.
Det er det, det handler om. Så forhåbentlig kan alle deltage,
og vi kan være sammen i løbet af legene.
Heltemodet hos sårede soldater, der går ind i kampen igen,
er det mest utrolige eksempel på Invictus og kontinuiteten i tjenesten.
At dø for vores frihed i Ukraine er ikke et abstrakt begreb.
Det er noget, vi er klar til.
90% af mit hold tjener for tiden i forskellige kapaciteter.
Jeg tror, der er en mulighed for
hvor Team Ukraine stadig tjener,
når der er Invictus Games i Haag.
Der er fire eller fem…
Der er et bombardement. Måske kan I høre det.
Efter to uger tror jeg, vi ved præcis, hvad…
Jeg kan ikke tale mere.
Jeg må tilbage til mit job. Jeg kontakter jer.
Okay. Held og lykke, Oksana. Vi tales ved.
Ja, vi tales ved. Tak.
TAIRA ER FRIVILLIG PÅ ET HOSPITAL VED DEN UKRAINSKE FRONTLINJE
HUN BÆRER ET KAMERA FOR AT DOKUMENTERE SIT ARBEJDE
Kom så!
Derovre…
Hvad nu?
Kommandøren vil sige noget.
Sig frem!
Vores folk er lige blevet beskudt fra fabrikken.
Jeg ser den.
Til bilerne!
Fart på!
Tak, min bror.
Kom så!
Jeg stiger ind.
Sluk for sirenen!
Få os ikke skudt!
Jeg har ham.
Læg ham her…
Få ham op!
Hans ben!
Det skal nok gå. Hvad hedder du?
Jeg hedder Taira.
Det bliver sgu fantastisk!
Hvordan har du det nu?
Normalt?
Kom nu!
Har du fået indsprøjtninger?
Kør forsigtigt!
Godt.
Rolig nu! Han er stadig forbundet.
Jeg har givet ham 4% dexamethason.
Nu til røntgen…
En, to…
Tre!
Fint og bekvemt!
Åbent brud, skudsår i venstre ben…
Satans til røntgen!
Det her er slemt. Pas på!
Hent båren!
Okay!
Rolig nu! Alt er godt.
Vi gør alt rigtigt.
Vær stærk, det bliver godt igen.
Godt, intet lækker.
Der mangler en finger.
En manglende finger? Ikke noget særligt. Det kan ske, solstråle.
Det betyder ikke noget.
Bare lev og træk vejret!
-Overlever jeg? -Ja!
-Klæd mig ikke af, det er koldt! -Nej, jeg pakker dig ind!
Filmer du? Jeg vil sige hej til mine nærmeste…
Og at vi håber, russerne overrækker deres våben,
ellers får de med mig at bestille.
Vi kan filme, men jeg kan ikke uploade.
Det tredje er blevet ramt.
Det tredje hospital er blevet angrebet.
Kom indenfor!
Tanken om frihed har altid eksisteret i mig.
At beskytte vores hjemland…
at bevare vores værdighed og fortælle sandheden.
De principper fører mig gennem livet mere end noget andet.
Hvor skal vi hen? Skal vi spørge om vej?
Ja.
Hvor skal vi hen?
Hvor er de sårede?
Hvor kommer de fra?
Det gør ondt!
Hvor er det ømt, lille solstråle?
Dine ben? Pas på hendes arm!
Hurtigt!
Hvor skal vi hen?
Har du den?
Kom nu!
Højere!
Ja.
Er der kun to?
Ja.
"Historien skrives af sejrherrerne,"
men for at sejre skal alt gå planmæssigt.
Jeg lever kun for min familie.
Jeg gør alt for at beskytte dem.
For at beskytte min datter og give os et meningsfyldt liv.
Hvor er den lille pige?
Den lille pige er her.
Jeg er tørstig!
Hvad er der, skat?
Jeg er tørstig!
Du får noget at drikke, søde.
God pige!
Hvor er der vand?
Hun hyperventilerer!
Lille ven. Bliv hos mig!
Kom tilbage til mig!
Jeg hader det her.
Drengen døde.
Pigen
er stadig forbundet. Måske overlever hun.
Hvorfor er børn ofre i alt det her rod?
Sluk lyset for mig.
På lommelygten.
For helvede!
Beklager, ikke endnu.
Vent, jeg tager mine handsker af og gør det selv.
Se… en!
Farvel, min skat!
Vi ses!
Ja. Vi siger ikke farvel!
Gå. Ingen afsked.
Kør. Luk vinduet.
Hvor skal I hen?
Hvor? Vi skal til Timbuktu!
Det interesserer mig ikke, men de spørger.
Hvem?
Kontrolrummet.
Taira er i felten!
Luk hende ud!
DEN 16. MARTS 2022 BLEV TAIRA OG HENDES CHAUFFØR FANGET AF RUSSISKE TROPPER
AL KONTAKT MED TAIRA ER TABT
Tekster af: Jakob Jensen