[ryggelyd fra et kjøretøy]
[lyd av utendørs arbeid med bl.a. trykkluftbor]
INVICTUS-LEKENE 2022
[lyd av publikum og en speaker]
[datastemme] Opptak i gang.
[kvinne] Stadionet, som er nybygd,
brukt til åpnings- og avslutningsseremoniene…
Byggingen er visst i gang, og det går ganske bra.
Og Kaiser Chiefs spiller.
Du har en samtale med Team UK før lekene. Du kan overraske dem, og si lykke til.
Håper de ikke forventer en annen.
-Vel, faktisk… -Overraskelse!
"Vi trodde det skulle være Justin Bieber."
Perfekt, jeg gleder meg. Blir fint å se dere.
Det neste store spørsmålet er vel
om deltakerne er klare for det som venter dem i Haag om noen uker.
Ja, ikke noe press.
Jeg ser fram til neste oppdatering.
INVICTUS GAMES: HJERTEBLOD OG VILJESTYRKE
[Energisk musikk med dyp bassklang]
-Kom igjen! -Bra!
ETT STEG FRAM, TRE STEG TILBAKE
Vi har ingen superstjerner på vårt lag.
Om noen tror de er bedre enn andre på laget,
snakk med Jayne, som er sjefen.
[trener, på koreansk] Fire, fem… Fem igjen!
-[engelsk] Hva skjer i dag? -Bueskyting, roing, svømming.
[dansk] Kjør!
-[koreansk] Kom igjen, du kan gi mer! -[engelsk] Pent og rolig, du har god tid.
Trekk, og sikt.
Herregud! Hvor ble den av?
Rolig. Pust.
Under lekene blir det stort.
STORBRITANNIA SØR I WALES
[Jenkins] Om vi kan få til det vi gjorde på treningen sist helg,
blir det kjempebra. Lagpresset blir bedre.
Håper vi kan få øvd på det i kampen mot Leicester Tigers.
TRENER, RULLESTOLRUGBY
Ok, ha det fint, så ses vi til helga.
-[møtedeltakere] Ha det! -Ha det bra, dere. Takk, Tom.
-Takk, kompis. Ha det. -Ha det.
[TV-programleder] I dag er jeg i sørøstlige Spania,
og ser på hus i den flotte kystperlen Mojácar.
FÅ UKER FØR LEKENE KOLLAPSER JENKS HJEMME, OG BLIR FUNNET AV KONA JAYNE
HAN HAR HATT ET KRAFTIG HJERTEINFARKT
[Folwell] Det er litt omtåket. Jayne ringte meg den morgenen.
Jenks sluttet å puste. Hjertet hans stoppet.
Hun måtte gi ham HLR i 28 minutter eller noe.
KAPTEIN, RULLESTOLRUGBY
[Folwell, langt unna] Inn, folkens! Få den over streken!
Over streken! Kom igjen, Dave! Kom igjen, Lisa!
MENS JENKS LIGGER PÅ INTENSIVEN MANGLER TEAM UK EN HOVEDTRENER
[spiller] Tom!
[spiller 2] …enn å ha Jenks her, for alle lærer.
-Ballen er her… -Så en variant…
[spiller 3] Vi bare diskuterer det.
De blåste av da du var inne, og ble snappet.
[spiller 2] Jenks har tatt meg på det før.
Syv sekunder.
[mange snakker i munnen på hverandre]
Kom inn.
TERAPITIME
-Skal vi gjøre klar stolen? -Ja.
Bak døra.
Åtte hundre søkte om å få delta i Invictus Games, og 32 ble valgt.
Hvorfor meg? Jeg vet ikke.
-Det er en stor reise. Den er ikke over. -Nei, den er ikke over.
Noen dager vil du bare gjemme deg.
Ja.
[trener] Mellom to og ti tusen på stadion. Dere må kommunisere.
Under lekene blir det mange flere folk.
Det kan bli fire per blink. Vi skal øve med to per blink.
[Ling] På grunn av militærtjenesten og traumene mine,
er jeg redd for hva som kan skje i folkemengder.
Jeg liker ikke å ha folk tett innpå.
Jeg føler at om noe skjer, må du finne en vei ut.
[Nadin] Hei, Darrell.
Se på skoene dine.
-[Ling] Det er litt for tett. -[Nadin] Ja, jeg merket at…
[Ling] Jeg får flashback. Av og til vet jeg ikke hvor jeg er.
[trener] Ok, hent utstyret og still dere på linje.
Jeg stilnet alltid problemene med en flaske med hva som helst.
Da jeg sluttet å drikke, visste jeg ikke at jeg hadde sportslige evner.
Min eneste ferdighet var å holde en flaske.
Den kunne jeg bruke.
Jeg vet det vil komme tilbakeslag, men jeg håper å delta i Invictus-lekene.
ÅTTE UKER TIL LEKENE
Har du stått opp?
Får du ikke inn kontaktlinsen? Ikke vær som din far.
Om den falt ut, slikket jeg den ren og stakk den inn igjen.
Ja, som jeg sa, ikke vær som din far.
-[Tameah] Det er ikke så vanskelig. -Du klarer det.
Du klarte det! Ja!
Kan du se hvor mange fingre jeg holder opp?
Herregud.
Jeg må på trening. Glad i deg.
Kryss, veksle på hvilken som er øverst.
TRENINGSLEIR, TEAM USA
-Noe nytt hver dag. -Strekk brystkassa godt.
Bare stå her, det går bra. Jeg treffer deg ikke.
Du rehydrerer ikke.
Mistet den.
Den enarmede bueskytteren. Det er meg. Høy, mørk og kjekk, med én arm.
-[mann] Trenger du en hånd? -Om jeg trenger en hånd? Tja…
[George] Jeg liker air fryeren. Jeg må kanskje låne den når du blir lei.
[mann] Jeg vil ha dem brune, ikke hvite.
Ikke fargen for meg.
Ikke din farge. Du vil ha Justins farge?
Ja, omtrent sånn.
-[mann] Hva er neste stopp, Gabe? -[George] Invictus-lekene.
Prins Harry arrangerer det jevnlig.
GABES BESTEFAR
Jeg deltar i bueskyting, svømming og roing.
[Avie] Ja vel.
Jeg har alt jeg ønsker meg.
Deilig. Jeg er mett.
[George] Det er den første på fredag. Årsdagen!
[Avie] Årsdagen, ja.
-Da skal vi samles. -Skulle du ha sett.
Hva gjorde du den kvelden ulykken skjedde?
GABES BROR
De ringte, og hun trodde det var en spøk. De sa det igjen, og hun sa: "Hvem er det?"
Så begynte hun å gråte. Hun sa at hennes…
-[Georges mor] Må du gråte? -Jeg gråter nesten. Herregud.
[skjelven i stemmen] Hun sa at du hadde vært i en ulykke.
At du hadde dødd, og ble gjenopplivet.
[Avie] Vi kjørte ut for å se til deg.
Jeg så deg og tenkte at Gud ville ta seg av deg.
Jeg begynte å be for deg.
[George] Vi hadde det tøft i oppveksten,
men jeg tenkte at det jeg har opplevd, har forberedt meg på det som kommer.
Denne Invictus-treningen er krevende.
Jeg fokuserer så mye på én del av kroppen. Hva med resten?
Gamle minner strømmer på,
og du tenker på vonde opplevelser, for smerte er alt du takler.
Det virkelig traumatiske er andre ting som har skjedd.
Jeg har ingen kontroll over livet. Jeg er midt i en storm.
Jeg har alltid følt at jeg er i stormens øye.
Det har alltid vært storm.
Det har jeg aldri sagt før.
[lyd av helikopter]
[en hund bjeffer]
UKRAINA
[reporter, på ukrainsk] I Voronezh fylke, nær grensen til Ukraina,
ligger en leir med tsjetsjensk-russiske vakter, med våpen og pansrede kjøretøy.
[reporter 2] En 3,5 km lang kolonne kjører mot grenseovergangene fra Russland.
Nå skjer det.
Flaks at jeg ikke har brukt penger på sivile klær.
[reporter 3, på engelsk] Folk er anspente, de venter på hva som vil skje nå.
BOMBEROM
[reporter 4] Russiske soldater og stridsvogner samles øst for grensen.
Det gjør beboerne urolige.
[reporter 5] Ukrainere som er i stand til det, flykter vestover.
Titusener har krysset grensen til fem land…
[lavmælt, urovekkende musikk]
Du har farget deg selv også. I panna.
-Det er et trendy fødselsmerke. -Veldig pent.
Sånn, vi drar. Kom igjen!
[Pajevska] "I denne sorgfulle sanseløsheten,
tømt ut over den siste korsveien, setter sjelen seg fast."
"Den klare, siste vinterdagen
etter at snøen smelter, avslører en blodig verden."
[musikken blir mer intensiv, med strykeinstrumenter]
"Tragediens sanne utstrekning har kommet for en dag."
"Jeg vil igjen følge livet til dette veiskillet.
Jeg skal ta inn lukten, lukke øynene, og føle med dem
som kom seg til evakueringspunktet i siste liten."
[foruroligende musikk]
[reporter] President Vladimir Putin har anmodet om
å få benytte russiske militærstyrker utenfor grensene til Russland.
[lyd av helikopter]
[sirener fra biler]
[kvinne] Hvor skal jeg dra? Min sønn er på jobb. Hvor skal jeg flykte?
[lyd av fly]
[toginformatør] …toget til Kyiv, og togstasjonen ved Pryvokzalnaja-plassen."
[mange roper, panisk stemning]
[soldat snakker ukrainsk, det er vanskelig å høre hva han sier]
[reporter, engelsk] Russiske soldater er på vei mot Ukrainas hovedstad, Kyiv.
Angrepet begynte før daggry, med luft- og artilleribombardement,
før soldater og stridsvogner rykket inn.
Ukrainske myndigheter sier at russiske fallskjermstyrker er like utenfor byen.
Fra stedet…
[nyhetsanker, koreansk] Putin har erklært en militær operasjon mot Ukraina.
[nyhetsanker 2] Vår reporter har mer om saken.
[reporter, dansk] Russiske kjøretøy har krysset grensen til Ukraina.
Det ble utført missil- og bombeangrep.
[reporter, engelsk] Her i hovedstaden Kyiv har vi hørt en rekke eksplosjoner i natt,
og nylig varslet luftvernsirener om…
[reporter, nederlandsk] Russland har invadert Ukraina med store styrker,
som igjen kaster Europa ut i krig. Angrepet fordømmes av hele verden.
[høyt smell]
STORBRITANNA
FIRE UKER TIL LEKENE
TOMS SØNN
[rolig, meditativ musikk]
Pappa er veldig flink. Jeg vet hvorfor han er kaptein.
Å? Hvorfor tror du han er kaptein?
-Fordi han er god, og rask, og kjapp. -[tilskuer] Kom igjen, Team UK!
Sånne ting.
Harvey elsker at jeg er kaptein.
Men å ikke ha Jenks her skaper mye press.
Heia UK!
TEAM UK SPILLER SIN FØRSTE TELLENDE KAMP UTEN TRENER JENKS
Sånn, takk. Vi setter i gang.
Jeg tror at vi vinner.
Med mange poeng.
Man må vel gradvis vokse seg inn i det.
Når lekene begynner,
vil jeg gjerne bygge opp litt selvtillit.
-[spiller] Bli der. -[trener] Slapp av!
Å nei.
-[spiller] Dekk ham! -[trener] Tom! Tom!
-[fløyte[ -[tilskuer] Bra, folkens!
Pappa scoret mål.
[trener] Kom inn med en gang!
Dave, se opp. Tom!
Folkens, jeg hører ingen prating. Vi må kommunisere.
Vi må snakke sammen.
[tilskuer] Heia UK!
[treneren jubler og klapper]
Vi må dekke dem. Vær der med en gang, ikke gi dem tid.
[spiller] Trekk tilbake!
[trener] Bra, bytt!
Stå på. Se til høyre, Joe!
[musikken blir mer intens]
Snakk sammen.
Russ! Kel!
[trener] Ja, Dan. Sammen.
Tom! Tom!
[fallet skaper et ekko, så blir det stille]
[Folwell] Faen heller.
Hvordan forklarer du dette til vennene dine, Harvey?
Aner ikke.
Vi må være mer fattet. De to siste minuttene…
Jeg syns vi kommuniserer dårlig. Vi snakker ikke nok.
-[trener] Veldig stille. -Vi må snakke.
[kommentator] Nå skal vi til løpebanen, hvor 200-meter for IT7 skal i gang.
-Klar! -[startskudd]
[kommentator] Å, han falt! Han falt, og ligger fortsatt nede.
Skuddet… Å, det er smertelig nære!
Det er en sånn dag der ballen ikke vil inn.
[prins Harry] Å vite hvor dystert det er, og hvor dystert det har vært for enkelte…
Ett steg frem, tre steg tilbake.
[kommentator 2] Utenfor blinken.
Men om de driver på lenge nok,
vil mange av dem komme seg ut av gjørma de har stått fast i.
De tenker mindre på fortiden, og mer på framtiden.
Effekten på enkeltpersonene får ringvirkninger
utover i familien og i samfunnet. Det er det vi prøver å skape.
[kommentator 2] Du kan se ånden av Invictus-lekene
når hun heier på motstanderen inn mot mål.
Og han krysser målstreken. Utrolig! Han nektet plent å gi opp.
["Skyline" av FKJ]
♪ I try to be a good son Myself, 100% ♪
[George] Før lekene vil jeg tilbake til barndomshjemmet mitt en siste gang
for å gjenoppleve fortiden, og gjøre meg klar til framtiden.
♪ I feel it inside ♪
[sjelfull R&B-musikk]
♪ I wanna reach that ♪
♪ It's somewhere in sight ♪
♪ I wish I'd reach that ♪
[sangen fader ut]
[en hund bjeffer]
Her har jeg tilbrakt mye tid.
I oppveksten føltes nabolaget trygt. Du kunne reglene, visste hva greia var.
Det var hjemme jeg følte meg utrygg. Det var alltid noe som foregikk.
Her vokste jeg opp. Der er de gamle sengene våre.
De sto i garasjen, nå er de kastet. Det er sengene våre.
Da jeg var 11-12 år var moren min sammen med en fyr.
Han kjeftet på meg og broren min, og sa vi måtte legge oss.
Jeg og broren min fortsatte vel å snakke.
Han kom ut av mammas rom, og sa han skulle banke meg.
Han sa hva han skulle gjøre.
[toget tuter]
Han sa: "Jeg kveler deg." Jeg sa: "Det gjør du ikke."
Men jo, han tok kvelertak på meg. Jeg kjempet imot,
og broren min satt på senga og så på.
Jeg lå her, i senga mi. James sto her, og tok kvelertak.
Til slutt slapp han meg, løp ut av huset og hoppet i bilen.
Min mor løp ut av rommet sitt, og fulgte etter ham.
Jeg gråt, og prøvde å komme meg.
Jeg så det igjen i hodet mitt.
"Ok, jeg skjønner.
Jeg får ikke hjelp av dere. Jeg må klare meg alene."
Husker du i gangen her,
da hun og Chris holdt meg fast mens de tente fyrstikker for å… Ja.
Ja. Jeg fikk juling overalt her.
[bror] Jeg unnskylder ingen, men min mor var ung,
med mange barnslige fakter. Og Gabe var…
-Gabe. -Gabe holdt alltid på med noe.
Ikke at det unnskylder henne, for det var mishandling. Rett og slett voldelig.
Vi fikk alle juling her.
[George] Da marinen tok kontakt, visste jeg ikke noe om dem.
Men jeg ville ikke bli her.
Jeg vervet meg i USAs marine i mai 2004, etter videregående.
De spurte hva jeg ville gjøre. Jeg sa: "Hva drar tidligst?"
Hver gang jeg ville gjøre noe, nektet mamma.
"Det får du ikke." Hun sa jeg var et problembarn.
Det påvirker meg fortsatt.
Om noe ikke går, prøver jeg noe annet. Jeg prøver og prøver, uten stans.
Alle gjennomgår ting. Jeg ser på dette som noe jeg har lært av.
Det drepte meg ikke, det ødela meg ikke. Ting som ble ødelagt, har grodd.
Jeg har sett folk som ikke kunne gjøre noe uten hjelp.
Om jeg ikke hadde vært gjennom dette
hadde jeg ikke forstått folk som gråter og snakker om traumer fra misbruk.
Hadde jeg ikke opplevd dette, hadde jeg ikke forstått sånne ting.
Det er mye folk ikke vet om det som foregikk her.
Hva som skjer i livet, og hvordan det påvirker…
I mange år har jeg drømt å komme tilbake og hjelpe dette stedet.
Jeg har kjempet lenge. For hva da?
Oi sann.
Min datter vet om enkelte ting jeg har opplevd.
Men hun vet ikke om de seksuelle overgrepene
eller de mest traumatiske greiene.
Jeg vil ikke påføre henne noe som er så tungt å fordøye.
I femte klasse hadde vi en oppgave om
hva vi ville bli som voksne. Det husker jeg den dag i dag.
Jeg skrev: "Jeg vil bli en bedre forelder enn mine har vært."
Det var alt jeg ville bli som barn.
[hunder bjeffer i det fjerne]
[musikken stilner]
[det blir fullstendig stille]
STORBRITANNIA
[mann] Vi skal snakke om Ukraina, men det er viktig å være støttende.
Det blir en Zoom-samtale mellom Oksana, Richard og meg,
så fort som mulig, og vi skal vise mest mulig støtte.
Dere må forvente at tryggingstiltakene blir mer synlige enn vanlig.
Haag har gjort en kjempejobb,
men mye av landets ressurser tas i bruk for å avholde lekene.
[mann 2] Haag skulle strømmes på nettet.
[mann 3] Alt i alt, om alt går etter planen,
og alt virker å gå bra, så vil Zuiderpark
være full av tilskuere, med god stemning.
NEDERLAND HAAG
[kvinne] Jeg tror vi ligger godt an, og gleder oss til oppmøtet neste uke.
Haag kles i gult og svart.
[drømmende pianospill]
[mann] Utøvernes serviceområde.
Dette er inngangen.
Inne på stadion blir det oppvarmingstelt, med en hel idrettsbane…
Vi gleder oss til å møte dere om noen uker.
TRE UKER TIL LEKENE
-Sett drikken kaldt, vi kommer. -Det skal vi.
STORBRITANNIA SØR I WALES
[TV-reporter, engelsk] FN-sikkerhetsrådets resolusjon krever at Russland
stopper angrepet på Ukraina…
Jeg er dessverre ikke på plass, fordi jeg døde.
Så enkelt er det. Det kan ikke legges skjul på.
Jeg var død i 27 minutter.
Om ikke for kona mi hadde jeg ikke kunnet fortelle om det.
Ja.
Det er bare tull med lyset i enden av tunnelen.
Hvem i all verden ser et lys i en tunnel? Jeg så null og niks, det er sikkert.
Bare bekmørkt.
Det hadde vært fint å bli med,
for å hjelpe dem det siste stykket,
men sånn er livet.
Eller ikke, alt ettersom.
Jeg vil ikke si at det er det beste laget jeg har hatt.
Men ut i fra deres holdninger, og innsatsen de har lagt inn…
De har gitt 120% hele veien.
-Man kan ikke gi 120. -Om det gikk an.
-Man kan bare gi 100. -Ja vel.
[lyd av jubel fra publikum i det fjerne]
"ULYKKESFUGLEN"
-[Jenkins] Går det bra, Thomas? -Ikke verst. Og du?
Jeg prøver å holde ut det blodslitet det er ligge i senga.
-Hva sier du? Noen problemer? -Nei, altså…
Alle vil så klart ha deg og Jayne tilbake, men…
Takk for at du tok på deg å være kaptein. Det er større enn klubb-greiene.
-Dette er på paralympisk nivå. -Takk.
Er du betenkt over å være kaptein i lekene?
For du gjør en veldig bra jobb som mellomledd,
og forhåpentligvis blir det ikke mer stress inn mot lekene.
-Bare om du kommer. -Det kan jeg.
-[Jenkins] Hold deg sterk. Takk, kompis. -Takk.
-Ha det, kompis. -Takk, ha det.
Ha det.
SØR-KOREA
[varsom, meditativ musikk]
TEAM SØR-KOREA
[koreansk] Jeg skal besøke ingeniørstudenter ved Chung-Ang.
De utvikler armproteser som merker berøring og temperatur,
og ba meg om å delta.
Å delta i Sør-Koreas første Invictus-leker
gjør at jeg møter mange gjennom idretten, og har gjort meg mer optimistisk.
Først må vi se om impulsene fungerer som de skal.
Jeg er mer positiv, og ikke bare mentalt. Jeg er sunnere fysisk.
Jeg tror idrett har hatt god effekt på begge områdene.
[mann] Knus et egg med protesen.
Så sier du: "Det fins ingen grenser. Heia Team Sør-Korea!"
"Heia Team Sør-Korea."
-Det fins ingen grenser! -Nei, vent!
Når jeg sier fra.
Ok, nå kan du begynne.
Det fins ingen grenser! Heia Team Sør-Korea!
SKOLEVEI
[Na] Jeg har en liten datter.
Nå kan vi gå. Hallo.
Narin, kan du skru av denne for meg?
Da hun var yngre, la hun ikke merke til armene mine.
Men da hun så vennenes foreldre, spurte hun:
HYEONGYOONS DATTER
"Vokser armene dine ut igjen?"
Målet mitt er å leve slik at hun ikke skjemmes av meg.
Jeg bekymrer meg for at hun skal bli mobbet og utstøtt.
Jeg håper lekene vil gi henne sjansen
til å snakke åpent om meg.
Ja, akkurat.
[livlig pianomusikk]
DANMARK
[Bodilsen, dansk] Siste steg i programmet kan være krevende.
-Så, gutter. -[Henriksen] Klare?
[engelsk] Mitt håp for laget er
at de innser at de ikke er i samme situasjon som de var før.
[dansk] Vi følger denne veien. Kjør rett fram hele veien.
PTSD-en min er nå en del av livet mitt.
Men i hverdagen har jeg nok funnet måter å håndtere det på.
Men noen dager får jeg flashback og sånt.
Ikke bare én dag, gjerne to, tre, fire dager på rad.
I starten kunne jeg ikke ha døtrene mine i mer enn en time eller to.
Flere ganger måtte jeg ringe deres mor, og finne på en unnskyldning
om at noe hadde dukket opp. At pappa måtte dra.
Og jeg ser det i øynene mine.
Jeg smiler, men jeg tror ikke det er noe bak det smilet.
Jeg vil være en far som leker med ungene, som løper rundt og spiller fotball,
og lærer dem å sykle.
[telefonen ringer]
Hei!
-Hei, Havanna. -Hei, pappa.
-Hva har du… -Trener du fortsatt?
Ja, jeg trener fortsatt.
-Husker du at jeg skulle sykle? -Ja.
Ja, mamma sa dere hadde øvd på å sykle, du og Antonia.
Hvorfor har du krone, vennen?
Det er fordi jeg skal være kongelig prinsesse.
Var du en kongelig prinsesse?
-Pappa, se. -Du er kjempefin, vennen min.
[kvinne] Si ha det til pappa, så skal jeg hjelpe deg.
-Vi ses, pappa. -Vi ses, vennen min.
Vi ses, vennen min.
[kvinnen ler]
[Havanna] Ha det.
[myk, rolig musikk med piano og strykere]
[småprat som ikke er mulig å høre helt]
[Bodilsen] I dag tar vi et tilbakeblikk. Hvordan har det gått?
For meg ble det tøffere enn forventet.
Men jeg støtter meg på folk på dette laget,
og venner på privaten.
Når jeg tenker på hvordan Kasper var første gang jeg møtte ham på øya her,
og ser utviklingen din fra den gang,
vet jeg ikke hva du har gjort. Men det virker enormt.
Skikkelig!
Takk for ærligheten. Denne støtten dere gir hverandre er ekstremt viktig.
Det er så jævlig lett, når man er under press,
å la frustrasjonen gå ut over andre.
Voks gjennom å hjelpe.
Fy faen, jeg er stolt.
Dere har kommet kjempelangt.
-[engelsk] Jeg er her. -[Bodilsen] Det er jævlig hardt arbeid.
[engelsk] Hva skal jeg gjøre?
[Bodilsen, dansk] Men dæven!
Gi dere selv en klapp på skuldra. For dette er helt vilt.
Vi avslutter kvelden med et kamprop. Håper ikke nattmaten er tatt inn.
"En, to, tre. Kom igjen, vikinger." Klare?
En, to, tre. Kom igjen, vikinger!
TO UKER TIL LEKENE
[jubel]
-Hvordan er lagmoralen? -Elendig.
Dette er siste treningsleir, siste sjanse til å samles.
Ja, det er utrolig å samles en siste gang,
få testet alt, og gjøre seg klare til å innsats.
Hvordan er stemningen? Er dere spente? Nervøse?
Ja, spente og nervøse.
Det har vært en lang reise, men det er et utrolig lag.
Tom, jeg har stalket deg også, så klart. Du er min type fyr.
Har du tenkt å trene armene før lekene, eller?
Nei. Trengs ikke.
Tusen takk for innsatsen deres.
Hver dag, med drakten på.
Av ulike grunner måtte uniformen vente.
Men tjenesteviljen dere har i dere, som vi har i oss,
forlater aldri kroppen. Den er der.
Så når dere gir alt for å vinne en medalje,
eller bare har det gøy, og gjør familiene deres stolte,
når dere kjenner det i halsen at dere kanskje begynner å gråte,
kan dere faen meg gråte, ok?
Det mener jeg. Pass på dere selv, og hverandre.
[Folwell] Jeg kan være bak Jenks, som rullestolen hans.
Ja!
Du har tenkt på dette.
-Du må stå, og være Jaynes bein. -Ja vel.
Jaynes bein!
[varm, klassisk musikk]
Jeg er glad vi ikke ser Tom på bildet.
Han er ikke der!
[dansk] Snart pisser jeg i buksa. Hvem var det som la trykk på blæra mi?
-[koreansk] Siste gang. En, to, tre… -Vi kjemper!
-Dette er kleint. -En gang til?
Fem minutter!
[nederlandsk] Når vi hører melodien, kan vi starte.
Kom igjen. Ser bra ut!
[produsent] Stille i studio.
Jeg teller ned. Tre, to…
[programleder på engelsk, fransk og nederlandsk] Velkommen, verden!
Dette er Haag. Et stort arrangement, med mange mennesker fra mange land.
[Wenting] Vi holder moralen høy. Alle er entusiastiske.
Vi ser for oss fulle tribuner.
Åpningen skjer på lørdag, den 16. april. Omtrent 5000 plasser.
Vi planlegger et flott arrangement,
som vi håper vil forene Invictus-gruppen. Det er det viktigste.
Vi håper at alle kan delta, og at vi kan være sammen hele konkurranseuka.
[ukrainsk radiostemme høres utydelig]
[Reid, engelsk] Sårede soldaters heltemot, de som går ut i strid igjen,
er et utrolig forbilde for Invictus, og for fortsatt tjeneste.
[Horbach] Å dø for vår frihet er ikke et abstrakt konsept. Vi er villige til det.
Nitti prosent av laget mitt tjenestegjør på ulike måter.
Jeg tror det er en sjanse for
at Team Ukraina fortsatt tjenestegjør
under Invictus-lekene i Haag.
Det er fire-fem…
[bombing i det fjerne]
Vi blir bombet. Vet ikke om dere hører det.
Jeg tror at etter to uker vil vi vite hva som…
[ny bombe]
Jeg kan ikke snakke mer. Jeg må tilbake til jobben, ok?
-Jeg kontakter dere. -[Smith] Lykke til, Oksana. Snakkes snart.
Ja, vi snakkes da. Takk.
[dyster, urovekkende musikk]
[helikopter i det fjerne]
UKRAINA
TAIRA JOBBER PÅ ET SYKEHUS NÆR FRONTEN I UKRAINA
HUN GÅR MED KAMERA FOR Å DUKUMENTERE SITT ARBEID
[Pajevska, på ukrainsk] Kom igjen!
Der borte…
-Hva er neste? -Kommandanten vil si noe.
Fortell!
Karene våre ble nettopp beskutt fra fabrikkområdet.
[Pajevska] Jeg skjønner.
Til bilene! Få ræva i gir!
Takk, bror!
Kom igjen! Jeg kommer.
Skru av sirenen. Så vi ikke blir avslørt.
Jeg har ham. Jeg har ham.
Legg ham her.
-[soldat] Løft ham opp! -[Pajevska] Beina.
Alt kommer til å gå bra. Hva heter du? Jeg er Taira.
Det går jævlig bra!
Hvordan går det nå? Som normalt?
Kom igjen! Har du fått injeksjoner?
Kjør mer forsiktig. Bra.
Vent, han er fortsatt tilkoblet.
Jeg ga ham 4% deksametason.
Til røntgen.
En, to… tre!
Fint og komfortabelt.
Komplisert brudd, skuddsår i venstre bein…
Det er et helvetes røntgenbilde.
Dette er åpenbart ille. Pass på. Hent båren.
Ok, jeg har den.
Rolig, alt går bra.
Vi skal gjøre en god jobb. Vær sterk, bror. Alt går bra.
-Bra, ingenting lekker. -Ser ut som en finger mangler.
[Pajevska] En finger? Ingen stor sak.
Sånt skjer, solstråle.
Det har ikke noe å si. Bare lev, og pust.
-Overlever jeg? -Så klart!
-Ikke kle av meg, det er kaldt. -Så klart. Du skal få tepper.
JULIJA "TAIRA" PAJEVSKA
Filmer du? Jeg vil si hallo til mine nærmeste…
Vi håper den russiske føderasjonen legger ned våpnene,
ellers vil de føle min hevn.
[Pajevska] Vi kan filme det, men ikke laste det opp.
Det tredje ble truffet.
Det tredje sykehuset ble angrepet.
[eksplosjoner i det fjerne]
[Pajevska] Kom inn, er dere snille.
[utydelig prat over sambandet]
[Pajevska] Ideen om frihet har alltid vært til stede i meg.
Å beskytte hjemlandet vårt,
bevare vår verdighet, og være sannferdige.
Disse prinsippene følger meg gjennom livet mest av alt.
[sjåfør] Hvor skal vi? Bør vi spørre om veien?
-[Pajevska] Ja. -Hvor skal vi, gutter? Hvor er de skadde?
Hvor er de fra?
[utydelig tale]
-[barn] Det gjør vondt! -[Pajevska] Så, så…
Hvor gjør det vondt, lille solstråle?
I beina? Pass på armen hennes.
-Fort, fort. -[sjåfør] Hvor skal jeg…?
Skjønner du? Kom igjen!
-Høyere. -Ja.
-Bare de to? -Ja.
[Pajevska] Historien skrives av vinnerne,
men for å vinne, må alt skje som det skal.
Alt jeg lever for, er familien min.
Jeg gjør dette for å beskytte dem.
For å holde min datter trygg, og sørge for at vi får et meningsfylt liv.
-Hvor er den lille jenta? -[sykepleier] Jenta er her.
-[jenta] Jeg vil ha noe å drikke. -[Pajevska] Hva er det, vennen min?
-[jenta] Noe å drikke! -[Pajevska] Du skal få noe å drikke.
For ei flink jente!
Har vi vann?
[sykepleier] Hyperventilering!
[Pajevska] Lille venn, bli hos meg!
Kom tilbake til meg!
Faen, jeg hater dette!
[Pajevska gråter stille]
[alarmlyd fra hjertemonitor]
[Pajevska puster tungt og gråter]
Gutten døde.
Jenta er fortsatt koblet til. Hun kan klare seg.
[soldat] Hvorfor har barna blitt rotet inn i dette?
[Pajevska] Skru av lyset for meg. På hodelykten.
Faen!
[sanitetsbetjent] Beklager, ikke enda.
[Pajevska] Jeg tar av meg hanskene, og gjør det selv.
Det var den ene…
-Ha det, vennen min! -[soldat] Vi ses.
Så klart. Ingen farvel. Gå, ingen avskjeder.
Vi drar. Lukk vinduet.
-Hvor skal dere? -[Pajevska] Hvor? Til Timbuktu!
-Samme for meg, men gutta lurer. -Hvem da?
-I kontrollrommet. -Taira er i felten!
[soldat, over radio] Slipp henne ut.
♪ Sometimes ♪
♪ I feel like ♪
♪ A motherless child ♪
♪ Sometimes ♪
♪ I feel like ♪
♪ A motherless child ♪
♪ Sometimes I feel… ♪
DEN 16. MARS 2022 BLIR TAIRA OG SJÅFØREN TATT TIL FANGE AV RUSSISKE STYRKER
♪ Like a motherless child ♪
ALL KONTAKT MED HENNE OPPHØRER
♪A long, long way From home ♪
[stillhet, lyd av vind som suser]
Tekst: Kristian Vilnes Opdahl, Fredrik Island Gustavsen (SDH)