UCRAINA, KYIV
A 31-A ZI DE RĂZBOI, 27 MARTIE 2022
SOȚUL TAIREI
S-ar putea să fi fost o rachetă lovită de apărarea noastră antiaeriană.
Sunt fragmente peste tot.
Internele au identificat-o și reținut-o
pe faimoasa complice a neonaziștilor ucraineni.
LA TREI SĂPTĂMÂNI DUPĂ CAPTURARE,
TAIRA APARE ÎNTR-UN FILM DE PROPAGANDĂ DE LA TELEVIZIUNEA RUSĂ.
Acum fiți atenți la această femeie dintre cei reținuți.
Arată dur, e tunsă scurt, cu o frizură anume.
Vă amintește de cineva?
Iulia Paievska, indicativ „Taira”.
O femeie poreclită „Bestia”.
E timpul să-i smulgem masca și s-o întrebăm direct
cu ce se ocupa cu adevărat în rândurile criminalilor.
Mă numesc Iulia Paievska, indicativ „Taira”.
Sunt paramedic voluntar
și am activat în cadrul Spitalului militar 61.
Doar o voce din off care provoacă teamă și un clip foarte editat.
Era, evident, foarte deprimată.
Chiar și din așa ceva au reușit să facă o caricatură absolută.
Am luat legătura cu numeroase instituții media occidentale
și încerc să răspândesc la maxim informațiile
despre captivitatea Tairei.
Fac tot ce pot în situația asta. Din păcate, nu pot face mai multe.
ÎN CIUDA FILMULUI, GUVERNUL RUS A NEGAT CĂ ARE CUNOȘTINȚĂ DE CAPTURAREA TAIREI
INVICTUS: TRUP ȘI SUFLET
TERAPIE DE GRUP
LA 50 KM DE GRANIȚA UCRAINEANO-POLONĂ
Trebuie să fim acolo până la 09:30.
Spațiul aerian al Ucrainei este închis.
A trebuit să luăm autocarul de la Kyiv spre Polonia.
E o mare problemă de securitate, pentru că nu vrem să știe nimeni
că echipa ucraineană merge la Haga.
Am putea deveni cu ușurință ținta forțelor rusești.
Majoritatea echipei mele este în serviciul activ,
apărându-și țara, pentru că suntem în război.
Și pentru unii, decizia n-a fost ușoară.
Luptăm în nordul, estul și sudul Ucrainei.
Știm exact ce se întâmplă în aceste zone.
Și putem spune adevărul, putem informa lumea.
Nu luptăm doar ca să ne apărăm țara.
Restul oamenilor nu-și dau seama că dacă nu suntem victorioși, ei urmează.
Șoricelul!
Era preferatul mamei tale și acum te joci tu cu el.
Da, uneori.
Nu vin toți membrii echipei.
Iulia Paievska a fost capturată pe 16 martie de trupele rusești.
Nu e cu noi.
Și a doua persoană care nu e cu noi e antrenorul nostru de tir cu arcul.
Ridică brațul și trage în spate, sub omoplat.
Dmitro Sidoruk a fost ucis pe front pe 5 aprilie.
A călcat pe o mină
și a murit pe loc.
Așa că părea ireal că mergem la Haga.
POLONIA
PLECĂRI
OLANDA, HAGA
DOUĂ ZILE PÂNĂ LA JOCURI
Salutare și bun-venit la a cincea ediție a Jocurilor Invictus, aici, la Haga!
- E un concurs de proporții. - Ce frumos!
Sunt implicați mulți oameni, din multe țări.
BUN-VENIT, SUA
Să-i dăm bătaie!
Da, hai!
BUN-VENIT, COREEA
AMSTERDAM, HAGA
DARRELL LING, ECHIPA CANADEI
Azi o să fie epuizant să trec prin toate formalitățile.
E multă lume la Jocuri.
Se întâmplă multe lucruri.
E un concurs important.
Asta e! N-am putut să dorm azi-noapte.
N-ai putut să dormi?
Nu.
Sunteți bine? Ați avut o noapte agitată?
- Da, dar nu de genul ăla. - Nu de genul ăla?
După doi ani de întârziere, am ajuns, în sfârșit, aici.
Deci azi o să discutăm…
După atâtea întârzieri din cauza pandemiei,
cu toată nebunia din lume, cu războiul din Ucraina,
faptul că suntem acum la Jocuri,
alături de oamenii care așteaptă răbdători din 2020,
este, sincer, o ușurare.
Nu credeam că o să se întâmple și a fost o adevărată cavalcadă de emoții
pentru noi toți.
O să fie epuizant, tensionat, dificil.
Nu știu cât de greu a fost
pentru acești oameni și familiile lor cât s-au antrenat.
Aș spune că au avut mai mult timp să se antreneze ca oricine,
așa că sper că întrecerile vor fi super!
Probabil e singura dată când vei avea ocazia
să întâlnești echipa ucraineană.
Marea majoritate a celor care au ajuns aici,
marea majoritate a celor care sunt în viață azi
datorează asta sistemului de suport, familiei și prietenilor.
Dacă e nevoie de ceva…
Săptămâna jocurilor este terapie de grup pentru fiecare persoană.
- Dumnezeule! Mulțumesc tuturor! - Bine?
Nu uita să te distrezi!
Și asta mă entuziasmează. Să pornim!
…astăzi cu noi la bord. Vă urăm ședere plăcută la Amsterdam!
Și dragi pasageri din echipa Ucrainei pentru Jocurile Invictus,
vă dorim numai bine și mult noroc! Mulțumim.
- Bună, Yvonne! Mă bucur că te văd. - Și eu!
- Mulțumesc că ați venit. - Cum să nu venim?
Ce mai faceți?
Bine. Suntem obosiți.
Un pic epuizați, dar fericiți.
Acum câteva zile, am aflat că Rusia refuză inclusiv să discute
despre includerea ei în schimburile de prizonieri.
Rusia a hotărât să facă un film de propagandă despre Taira,
înfățișând-o ca pe o femeie malefică,
pe care trupele rusești au făcut foarte bine că au prins-o
și o duc la judecată.
Credem că i se pregătește
un proces foarte public,
în care să fie acuzată
și apoi, potențial, executată.
Avem la dispoziție un singur instrument, să cerem lumii s-o salveze pe Taira.
Iar fiica ei, Anna, e foarte importantă.
Atunci am întâlnit-o prima oară.
Cred că ținea foarte mult
să facă ceva ca să-și ajute mama.
Nu avem prea mult timp.
Bine ați venit, în sfârșit! Ne bucurăm mult că ne sunteți alături
la deschiderea oficială a Jocurilor Invictus de la Haga.
Ne așteaptă o săptămână plină de sportivitate.
- Sunteți pregătiți? - Da!
- Îmi spuneți „absolut”? - Absolut!
Ucraina…
…în fruntea tuturor!
Hai, Coreea!
De ce nu mi se alătură nimeni? De ce mă faceți să strig singur?
Pune-ți căștile! O să fie multe lumini
și o să fie mult zgomot. E un spectacol, da?
Am emoții.
- Sigur. - Da…
- Zgomotele mulțimii și… - Da.
Dar o să absorb atmosfera cât pot.
- Ai căștile. - Știu, dar nu vreau…
- Sunt o ultimă soluție. - Bine.
Bun!
Să-i dăm bătaie!
Când suntem înconjurați de atâția oameni care au trecut prin tragedia războiului,
aceste jocuri sunt mai relevante ca niciodată.
Puteți merge un pic mai încolo.
Fundația Invictus Games anunță cu mândrie
că anul acesta, la Jocuri participă 17 țări,
cu 1.571 de concurenți, antrenori, prieteni și rude veniți să-i sprijine.
Să-i aplaudăm și să-i primim cu căldură!
- Doamne! Arată incredibil! - Arată foarte bine.
Doamne!
- Când ai fost ultima dată la concert? - Demult de tot.
Chiar dacă am avut zile proaste,
nu m-am dat bătut.
Și acum, aplauze pentru echipa din Ucraina!
Bună seara tuturor!
Vă mulțumesc că v-ați slujit țara
și le mulțumesc familiilor și prietenilor de aici
care v-au susținut pe parcurs.
Asta înseamnă sprijin.
Asta înseamnă devotament.
Și aceasta e familia Invictus.
Aplauze pentru incredibilul meu soț,
prințul Harry, ducele de Sussex!
Mulțumesc, iubito.
Lumea trebuie să-și amintească de forța spiritului uman.
De capacitatea de a ne vindeca și de reziliența
care ne permit să ne recuperăm și să revenim mai puternici.
Comunitatea voastră a depășit provocări uriașe
și împreună vă vindecați și învățați lumea să fie mai bună.
Iar ca indivizi, sunteți profunzi,
sunteți tenace,
puternici și sufletiști.
Sunteți sufletul Invictus.
Am reușit.
- Ai reușit! - Da!
- Sunt mândră că ți-ai permis să plângi. - Poftim?
Sunt mândră că ți-ai permis să plângi.
Mi-e greu… să îmbrățișez pe cineva.
Pentru că eu n-am fost îmbrățișat.
A fost foarte bine.
Nu!
Da, hai!
Prima zi a Jocurilor Invictus de la Haga, ediția 2022, este în desfășurare.
Peste 500 de concurenți din 17 țări
sunt pregătiți să arate ce pot.
În următoarele șase zile, sportivii vor participa la multiple probe,
de la ciclism la rugby în fotoliu rulant sau canotaj de interior.
- Unu, doi, trei! - Marea Britanie!
Sportivii sunt aici și lumea e cu ochii pe ei!
Tom, pasează-mi!
Fir-ar!
Ce-i aia?
Trage cel mai prost de până acum.
Să-i dăm bătaie!
Doamne sfinte…
CATEGORIE: ARC COMPUS, CALIFICĂRI
Bun.
Ne apropiem de finalul rundei de calificare.
Deocamdată, este aproape între primii 16.
- Încă una. - Doar primii 16 merg mai departe.
Trebuie să trag mai bine!
Trebuie să fie între primii 16 din 44.
Trebuie să se adune!
E rândul sportivului din Jacksonville.
Dacă ar putea câștiga încă două sau trei puncte,
s-ar putea clasa între primii 16 la proba eliminatorie.
Dacă reușește să tragă pe galben.
Doamne… Hai, Gabe, drept în centru!
Amintirile alea îmi sunt întipărite în minte.
Când îmi plăcea ceva, mama nu mă lăsa să fac.
„Nu, nu poți.” Spunea că sunt un copil-problemă.
M-a afectat până-n ziua de azi.
Trebuie să se adune!
Hai, frate, revino-ți!
Bravo!
Am avut mai multe figuri materne în viață.
Mătușa Kietha a fost mereu o bucurie.
Așa, astea sunt bune!
Emană dragoste pură.
Nu te grăbi!
E momentul crucial al competiției.
Ea mi-e cea mai dragă.
Când te îmbrățișează, simți, frate!
Mă scuzați.
Ce naiba m-a apucat?
Ea e sprijinul meu.
Sunt singur când fac majoritatea lucrurilor pe care le fac.
În copilărie n-am făcut sport,
nu venea nimeni să mă vadă și ce rost avea?
Dar mătușa Kietha vine.
În competiția masculină de arc compus, Gabriel George s-a clasat pe locul 16.
Da, am reușit! Mergem mai departe!
Mă bucur că te văd!
Te iubesc!
- Am ceva să-ți arăt. - Îmi arăți ceva? Bine.
„Energie pozitivă.” O încurajare!
Îmi place.
Ești o frumoasă și mi-e dor de tine.
Mersi că ai răspuns, mă bucur că te-am văzut.
DARRELL LING, ECHIPA CANADEI
DARRELL NU A CONCURAT NICIODATĂ ÎN FAȚA PUBLICULUI
Și atmosfera e bună.
Un public minunat a venit să se bucure de spectacolul
canotajului de interior de la Jocurile Invictus.
CANOTAJ DE INTERIOR
CATEGORIE: HANDICAP FIZIC UȘOR SAU HANDICAP PSIHIC
Aseară nu mai voiam să particip.
Ești aici, ai ajuns până aici!
Ai câteva minute de suferință și o viață în care vei ști că ai reușit.
Și proba a început.
Voi urmați.
Patru, trei, doi, unu. Gata!
Eu nu ceream niciodată ajutor.
Rămâneam izolat în…
Și acum mă deschid,
ședință cu ședință.
Și respiră…
Urmează categoria deschisă pentru concurenții cu handicap psihic
sau handicap fizic ușor.
Pe lângă vătămările fizice,
acești sportivi Invictus au suferit și traume
și ar putea avea suferințe psihice.
Unii nu se simt bine în aglomerații, deci să concureze așa,
în fața a mii de spectatori, poate fi foarte dificil.
Nu te uita la public decât dacă vrei.
Acum fac parte din familia ta. Sunt mândru că ai ajuns aici!
Bine, Darrell! Concentrează-te pe respirație.
Hai, că poți, uriașule! Hai, Darrell!
Fiți gata…
Atenție!
Și am început!
Dă-i bătaie, Darrell! Ai reușit! Așa!
- Publicul e familia ta. - Echipa SUA conduce.
Dă-i bătaie, Darrell! Așa! Continuă!
Priviți-l pe canadian!
După ce a suferit, după ce a înfruntat psihologic,
e mare lucru că vine în fața unui public așa numeros și evoluează așa,
când anxietatea socială cauzată de stresul posttraumatic
i-a dominat întreaga viață.
Trei, doi, unu…
Și gata!
Bravo, uriașule! Ai reușit!
Sunt mândru de tine!
Sunt mândru de tine.
Ai reușit!
Uită-te la publicul ăla!
E publicul tău.
Ai scos un record personal?
- Ai vâslit tare? - Da.
- Te-ai distrat? - Da.
- Da, te-ai distrat? - Da.
Asta contează, frate! Felicitări!
E o victorie.
Sunt mândru de tine!
Nu faci față fizic dacă nu poți face față psihic.
- Exact. - Totul pornește dinăuntru.
Din ce am înțeles în decursul vremii, pentru majoritatea concurenților…
Mă îmbrățișezi și pe mine?
Așa!
…esențială e concentrarea asupra unei intenții, asupra unui scop.
Să-ți ții mintea ocupată, rotițele învârtindu-se
și să-ți lucrezi mușchii,
în loc să stai să te stresezi pentru ce s-a întâmplat în trecut.
Asta e partea cea mai importantă.
Ne auziți acum?
Bună ziua tuturor,
militarilor noștri, eroilor noștri, veteranilor,
uimitorilor noștri sportivi.
Nu vă îngrijorați,
nu cred că v-ați abandonat țara.
Cred că ne faceți cinste reprezentând Ucraina.
Cât despre medalii…
Cea mai importantă medalie e că ați găsit puterea de a concura.
Dar există un motiv pentru care avem nevoie de cel puțin una.
O vom înmulți de multe ori, credeți-mă!
Toți meritați doar medalii de aur. De fapt, voi sunteți aurul nostru.
DMITRO SIDORUK
Ce simți când ești aici după ce ai luptat în război…
Cu mintea și sufletul, sunt încă în Ucraina.
Dar știu că trebuie să fiu aici.
Trebuie să spun adevărul despre ce se întâmplă în Ucraina.
Ne-au bombardat orașele.
În seara asta, au bombardat din nou orașul în care trăiesc. Civilii.
E un cadou pentru tine.
Imaginile arată ce se întâmplă în țara noastră.
În privința echipei ucrainene…
Lucrul care mă apasă, mai ales de ieri încoace,
e realitatea situației lor.
Nu e doar faptul că au venit aici și le vezi în ochi traumele
prin care au trecut când țara le e invadată de dușmani.
TAIRA (IULIA PAIEVSKA) #SALVAȚI-O_PE_TAIRA
Ai arc?
- Nu, n-am arcul meu. - Ești dreptace sau stângace?
- Dreptace. - Bun.
Hai încoace!
RESPONSABILUL DE TIR CU ARCUL A AFLAT CĂ ANNA ÎNVAȚĂ SĂ TRAGĂ CU ARCUL
ȘI-I OFERĂ UN ARC PENTRU ANTRENAMENT
Mâna sub bărbie…
Așa, draga mea!
Suge burta…
Așa, da.
Întoarce-te!
Întoarce-te spre mine.
Iulia…
Pardon, Iulia e mama ei.
Prin mama, am simțit mereu prezența războiului în viața mea.
De când a început războiul în Donbas, în 2014, mama e plecată pe front.
Aveam doar 11 ani atunci.
O vedeam vreo două zile, odată la câteva luni.
Din cauza asta, nu ne cunoșteam una pe alta și ne certam des.
Mi-a fost greu, pentru că n-o înțelegeam,
dar a trecut mult timp și s-au schimbat multe lucruri.
Asta e de la Darrell, din echipa canadiană.
- La asta te refereai. - Da. Deci e…
A făcut una pentru tine în semn de mulțumire pentru jocuri
și a mai dat câteva unor persoane care s-au remarcat.
- Am vrut să ți-o dau. - Îmi place!
E printre cele mai frumoase pe care le-am primit, dacă nu cea mai frumoasă.
- A pus mult suflet. - Da.
- Bună, Darrell! - Bună, prințe!
- Ce faci? - Bine, tu?
Ești foarte talentat.
Sunt. Și nu știam treaba asta.
Ai vreun tatuaj?
Dacă e pe fund, nu știu dacă vreau să-l văd.
Așa, da!
- Îmi place. - E primul.
Ești într-o companie selectă.
Nu voiam să particip la canotaj, m-a încurajat antrenorul.
- Da… - Știa că sunt în stare.
Dar eu am demoni care-mi spun că nu pot.
Da…
Trebuie să-i gonești din preajma ta.
Uneori revin, dar îi pocnești
și ți-i dai afară din cap.
- Câți aveai înainte? - Sute.
- Sute? Pe fiecare umăr? - Da.
- Și acum câți au rămas? - Vreo sută.
E ca și cum ai scutura un suc acidulat și l-ai deschide.
E dezastru, nu vreau să se întâmple.
Mă bucur că ai trecut și tu prin asta
și știi cum ne simțim.
Nu vreau să spun că știu prin ce ai trecut.
Dar motivul pentru care zâmbeam când ai zis de…
E că am pățit-o și eu.
Am avut o perioadă în viață în care… nu conștientizam asta,
dar, din cauza traumei pierderii mamei la 12 ani,
ani de zile n-am simțit nicio emoție.
Nu puteam să plâng.
Nu puteam să simt. Nu conștientizam asta atunci.
Și abia mai târziu, la 28 de ani,
s-a întâmplat ceva
și au început să iasă la iveală primele bule.
Dintr-odată, parcă cineva agitase sticla și a explodat. Și a fost haos.
Emoțiile mele erau pe toți pereții, oriunde mergeam,
și nu știam cum să mă controlez.
Trecusem de la zero la 100%.
Acum trebuie… să iau un borcan de sticlă și să mă pun pe mine înăuntru,
fără să-i pun capac.
Terapeutul mi-a zis: „Tu alegi ce intră, restul se lovește de sticlă.”
E un sfat bun!
Mă bucur că ai venit.
Și mă bucur că ai reușit să concurezi! Acum trebuie să te pregătești pentru azi.
- Știi ce trebuie să faci. - Da.
Noaptea trecută, azi-noapte,
a început un bombardament devastator în Donbas,
în estul Ucrainei, și îl urmărim îngroziți.
E o dimineață grea pentru noi.
Câțiva membri ai echipei sunt îngrijorați
pentru frații și surorile lor din Ucraina.
Așteaptă să ajungi mai aproape! Prea tare!
Ești recuperator, recuperează și pasează-i lui! Hai!
Nu. Hai! E-n regulă, Max.
Trecerea dintr-o zonă de război într-un loc pașnic
a fost foarte dificilă pentru membrii echipei mele.
Ne-a ajutat comunitatea de la Jocurile Invictus.
Fiecare interviu, fiecare conversație,
fiecare interacțiune cu alte echipe contează.
Simți până-n adâncul sufletului
că ești sprijinit.
- Mă bucur că ești aici. - Mulțumesc.
Pot să te îmbrățișez?
Și este o experiență pozitivă, e…
Da.
Sper să aibă disponibilitate emoțională, ca să poată trăi sentimentul ăsta.
Căldura și lumina care te pătrund sunt vindecătoare.
Da!
Joacă Franța cu Ucraina
și e un meci vital pentru ambele națiuni.
Haideți!
Meciul a început.
Ivan Gherețun și-a găsit distanța imediat!
Hai! Înapoi! Întoarceți-vă!
Coș egalizator pentru Franța.
După un început greoi, Franța a preluat conducerea.
Bine, dați-i bătaie!
Dați-i bătaie!
E un meci stresant pentru fanii din tribune.
Kovalski.
A înscris!
Bravo lui!
Și încă unul!
Ce joc!
Meciul e foarte strâns.
Mă întreb dacă nu cumva departajarea se va face la un singur gol.
Ucraina conduce cu două puncte.
Trage și nimerește ținta! Un coș foarte frumos.
Time-out! Opriți puțin jocul!
Nu-i lăsați să înscrie!
Mai avem un minut și 48 de secunde și e egalitate. Să nu înscrie!
Înapoi!
Spune-le să se întoarcă! Ce fac?
Un jucător francez a căzut. Ce se va întâmpla acum?
Mai e un singur minut de joc.
- Arbitrul acordă fault ofensiv. - Ne trebuie un coș.
Ucraina va avea două lovituri de la linia de aruncări libere.
Suporterii lor abia se pot uita.
Ce șansă pentru ucraineanul Artem Lukașiuk,
cu doar 58 de secunde rămase de joc!
L-a ratat pe acesta.
Doar de unul e nevoie.
Nu!
Dar mingea e recuperată și intră în coș!
Pavlo Kovalski e cel care a înscris.
E o mare victorie pentru Ucraina.
Ce final pentru acest meci!
Și ce mult înseamnă pentru echipa ucraineană!
Slavă Ucrainei!
Slavă eroilor noștri!
Unde e echipa mea? Încep să mă stresez.
Ziceau că sunt pe drum.
Sufăr de anxietate de abandon.
Abandonul parental a avut efecte și în viața mea de adult.
S-a reflectat în problemele mele.
- Bună! - Bună! Unde sunt restul?
Ajung imediat, eu am venit înainte.
- Aha! - Da.
- Sunt ocupați. - Da.
E foarte speriat că noi,
echipa lui de suport, o să-l părăsim.
Două minute.
Și când am întârziat,
s-a închis în el și ne-a blocat complet.
Respiri?
Da? Bine.
Așa.
RESPIRĂ
Ești bine, prietene?
- Trebuie să te deschizi față de alții. - Da, știu.
E cel mai important, da?
- Eu și Laura am primit un mesaj. - Bună!
Ne-ai chemat? Era de la tine.
DARRELL CERE O ÎNTÂLNIRE CU ECHIPA SA DE SUPORT
ȘI RECUNOAȘTE CĂ A ASCUNS CEVA
Am fost…
Am o dependență de care mi-e foarte greu să scap.
Și am ascuns
faptul că încă mai beau.
Nu-mi place să fiu singur.
Vreau să stau cu oameni cu care să pot vorbi
și e greu să găsesc pe cineva care nu bea și care să vrea…
cu care să pot socializa.
A fost… Partea jenantă a fost
să spun echipei mele că încă mai am problema asta.
Întotdeauna mă tem că voi fi respins.
Și că s-ar putea să nu… Ar putea să mă retragă.
De cât timp spunea Darrell că nu bea?
Cred că a zis că de cinci ani.
Da…
E greu să fii sincer legat de așa ceva.
Mă bucur că ne-a spus.
E foarte important ca Darrell să se deschidă.
Acum, rușii spun că mama nu e acolo.
Și e greu de înțeles…
sentimentul că pur și simplu a dispărut.
Vorbesc des cu tata despre ce să le spun celorlalți.
Președintele camerei inferioare a Dumei rusești, Viaceslav Volodin,
a interzis schimburile de „criminali de război”,
cum li se spune soldaților ucraineni în Rusia.
A dispărut fără urmă.
Începe o nouă zi la Jocurile Invictus
și sunt condiții minunate pentru concursul de tir cu arcul.
Ascultați energia publicului!
Șaptesprezece țări concurează aici, la Haga, în 2022
și fiecare arcaș are câte o poveste.
Cântați și voi!
ANNA ESTE INVITATĂ ÎN CONCURS CA PARTICIPANT ONORIFIC, ÎN LOCUL MAMEI EI
Sunt doborât Dar mă ridic la loc
Cum te simți azi? Ești bine?
Nu e ziua mea cea mai bună.
Am emoții, mi-e rău și mi-e frig.
Punem geaca!
Când ai vorbit ultima dată cu mama ta?
Pe 15 martie.
- Pe 15 martie. - Da.
Ar fi mândră de tine azi. Foarte mândră.
Ai suprapus mutra lui pe țintă?
Da?
Anna, să tragi mai mult în ultima fază.
Da! Așa!
L-a durut, cu siguranță.
Hai!
Hai, că putem!
Tu poți.
Putem!
Putem.
- Baftă, da? - Baftă!
Și acum, doamnelor și domnilor, la ținta numărul unu,
Anna-Sofia Puzanova!
A fost o perioadă când ni s-a spus să nu vorbim,
că mama ar fi mai în siguranță
dacă totul e secret și nu spunem nimănui.
Dar eu și tata am simțit că nu e bine să facem așa.
Că, dimpotrivă, trebuie să spunem lumii ce s-a întâmplat.
Începe cu două puncte.
Urmează Amélie Chouinard, din Canada.
Începe cu cinci puncte.
Am venit aici s-o reprezint.
Nu în locul ei, ci pentru ea.
Deci patru puncte pentru Anna-Sofia.
În momentul ăsta, încercam să mă liniștesc
și să-mi imaginez că e o zi normală.
Doar un antrenament obișnuit.
Eu și mama suntem împreună.
E vară
și totul e în regulă.
Nu uita să respiri!
Și în momentul ăla, am înțeles clar
de ce făceam asta.
Lucrul ăsta m-a calmat
și m-a motivat în același timp.
Respiră!
Nu te speria!
Zece puncte!
Un final extraordinar pentru Anna-Sofia Puzanova!
Organizatorii au decis să acorde două medalii de bronz.
Anna-Sofia a participat la arc olimpic începători în cinstea mamei sale.
Și se întâmplă ca azi să fie ziua ei.
La mulți ani!
Te-ai vopsit și aici, pe frunte!
E un semn de naștere la modă.
Foarte drăguț!
Mama își asumă riscuri pentru a-i salva pe alții.
Pa!
Ăsta e scopul ei în viață
și am înțeles că nu hotărăsc eu ce trebuie să facă ea.
E o meserie onorabilă.
Eu nu sunt sigură, dar toată lumea îmi spune că ar fi mândră de mine.
Probabil că ar fi.
Vreau doar s-o văd pe mama în siguranță, sănătoasă și fericită.
Dar cu toții înțelegem că șansele sunt doar de 1%.
E a doua zi de concurs și avem de dat medalii
la canotaj, înot, rugby în fotoliu rulant și nu numai.
Aici! Tom! Pe stânga!
Stânga!
Acum fă ceva să arăți că-ți place să fii aici!
Întinde brațele.
Așa! Până la urmă, știe să se exprime!
Unde e numele meu? Bum!
Gabriel George.
E timpul pentru ultimul meci de calificare la baschet.
Ucraina contra Statelor Unite.
Și Ucraina trebuie să câștige ca să rămână în competiție.
Da!
Floare la ureche!
Lucrurile s-au schimbat rapid în ultimele săptămâni,
dar să-i avem aici, reprezentându-și țara
cu atâta tenacitate, forță, hotărâre și profesionalism,
este extraordinar.
Cum merge?
Sper să se simtă bineveniți, încurajați și revigorați,
fiindcă, la finalul jocurilor, se vor întoarce într-o zonă de război.
Asta mă îngrijorează. Mă apasă.
Nu putem face mare lucru,
decât să ne asigurăm că trăiesc o experiență electrizantă.
- Deci ajungeți în finală? - Mai avem de lucru.
Vom ajunge în finală! Răspunsul e „da”!
- Ce spuneți? - Atitudine pozitivă!
BASCHET ÎN FOTOLIU RULANT CALIFICĂRI, SUA - UCRAINA
SERGHEI KALITIUK, ECHIPA UCRAINEI
Îmi place să aud muzica noastră
și să văd multe steaguri care flutură în sprijinul nostru.
E minunat să vezi atât de mult sprijin internațional.
Dar cu gândul sunt mereu alături de ai noștri, în Ucraina.
În Ucraina avem o aplicație numită „Alarmă antiaeriană”,
care ne informează când sunt raiduri aeriene într-un oraș.
Nu știm ce se va întâmpla mai departe,
cu Ucraina sau cu noi.
Se poate întâmpla orice. Mergem până la capăt.
VOLODIMIR MISIAK, ECHIPA UCRAINEI
Meciul a început!
Statele Unite ale Americii înfruntă Ucraina.
Ca militari activi, am venit aici cu o misiune.
Vreau să fac tot posibilul ca Ucraina să fie auzită
și să spun adevărul despre situația din Ucraina.
Și astfel se încheie prima repriză.
În acest moment, echipa SUA este la conducere.
Scorul e 12 la 6 la pauză.
Ar putea fi ultima voastră repriză la Invictus!
Pașa! Du-te, e coșul tău!
Bravo, Vitea!
Mă bucur că mă întorc acasă.
Pisica și iepurele ne așteaptă, pe mine și pe soția mea.
Și mă așteaptă orașul meu.
La bunătatea și sprijinul cu care am fost primiți
ne-ar fi imposibil să nu răspundem.
Și cred că asta ne-a deschis inimile.
Dar încă ne e greu, pentru că simt
că putem beneficia doar o vreme,
după care trebuie să plecăm.
Dar văd la membrii echipei mele
că lucrul ăsta contribuie la liniștea lor sufletească.
Meciul se apropie de sfârșit.
Ucraina începe să funcționeze ca echipă.
Aruncare… și coș reușit de Ivan Gherețun!
Faptul că această echipă a Ucrainei
a realizat ce a realizat, cu tot ce se întâmplă,
cu situația în care trăiesc…
Au jucat cu demnitate și curaj.
Sper doar că după război,
toată lumea va fi în siguranță,
vor fi sănătoși, pe cât posibil,
și se vor întoarce la mine
atunci când vor putea.
TAIRA
Subtitrarea: Raluca Dimitriu