Dame i gospodo, malo ćemo izaći.
Gđo Bowman.
Ja sam poručnik Squyres iz Odjela za ubojstva u Norfolku.
Ovo je detektiv Smith.
Žao mi je što se ovako upoznajemo.
Znamo da je vama ovo tragično i teško.
U ovom trenutku mogu vam reći za koji ga zločin teretimo.
To je davno bilo.
Mislim da vam mogu dočarati gdje se to dogodilo.
G. 1980.
-U braku smo bili devet godina. -Tako je.
Sad smo u braku 47 godina.
A tih 47 godina vi ste mu bili predana supruga
i vjerovali ste u njega.
Ali on je to povjerenje izdao,
izdao je odanost koju ste pokazali.
A vi ste dobar čovjek i nije vam na kraj pameti bilo…
da je sposoban za takvu strahotu.
Optužit ćemo ga za ubojstvo i silovanje.
Kad sam doznala da je moguće da je ubio još nekoga,
nisam to očekivala.
Ali nije me iznenadilo.
Još nije kucnuo moj čas. Još nije bilo vrijeme za moju kćer.
Ali naumila sam doznati što se dogodilo Kathleen Doyle u Virginiji.
U VATRU: IZGUBLJENA KĆI
Ovo je Kathleen na našoj jedrilici.
Voljela je jedriti. Dobro se snalazila jer joj je otac bio mornar.
Sagradio je jedrilicu dok je ona bila mala.
Sve je rješavala sama. I bila je hrabra.
Svakako je htjela puno putovati.
Odlučila je vidjeti i doživjeti što više može.
Sva sreća što je i uspjela.
Život joj je stvarno bio ispunjen.
Imala je 25 godina. Rođendan joj je bio u travnju.
Kathleenina majka Bert moja je starija sestra,
ali ja sam samo sedam godina starija od Kathleen.
Bile smo vrlo bliske.
Moglo bi se reći da smo odrastale kao sestre.
Kathleen je bila jako lijepa.
Duga, blistava kestenjasta kosa i iskričave zelene oči
i onaj prekrasni irski ten.
Bila je visoka metar i pol.
Uvijek bi dodala: „I dva centimetra.”
Zarazno se kikotala.
Često smo se zajedno kikotale.
S jedne strane, bila je vrlo karizmatična.
Ali postojala je i njezina tiha, kontemplativna strana
koja joj je omogućila uspjeh u obrazovanju.
Studirala je na na koledžu u Woodstocku u Connecticutu
zato što je htjela pisati.
Diplomirala je kao jedna od najboljih u generaciji.
Na njezinom je stolu poslije smrti ostala jedna stranica.
31. KOLOVOZA 1980., NORFOLK
„Često sam se pitala što pisce potiče na pisanje.
Ta je potreba nekako nastala i u meni.
Znam da nisam spremna za pisanu riječ.
Čini mi se da moram još dugo poživjeti
da bih napisala nešto vrijedno.”
To je napisala tjedan dana prije smrti.
Dvadeset godina nisam znala kako je umrla.
Nikomu nisam dala da mi kaže
jer ako nisam znala, nisam ništa mogla ni zamišljati.
Kathleen Doyle živjela je u Norfolku u Virginiji, u malenoj tradicionalnoj kući.
Ta je starinska kućica bila smještena u mirnoj četvrti.
Odmah slijeva bila je metodistička crkva.
ZAMJENIK DRŽAVNOG ODVJETNIKA
Idealan dom iz snova za mladi bračni par u vojnoj zajednici.
Kathleen se udala u prosincu 1979.
Muž joj je bio u mornarici i to je ljeto poslan na zadatak.
Ona je za to vrijeme u kući bila sama s mačićem.
Uvečer 9. rujna 1980.
k njoj je svratila njezina dobra prijateljica Vivian.
Popile su malo vina.
Vivian je rekla da je ostala otprilike dva sata i otišla oko 21.30.
Sljedeći se dan Vivian zabrinula zato što joj se Kathleen nije javljala.
Vivian je zamolila muža Jima da je odveze do Kathleen.
Vivian je gurnula ulazna vrata.
POLICIJSKA UPRAVA NORFOLK
Shvatila je da su zapravo otvorena.
Kad je ušla,
Vivian je na stoliću primijetila dvije vinske čaše od prethodne večeri.
To joj je bilo čudno.
Produžila je dalje
i otvorila vrata Kathleenine spavaće sobe.
Zatekla ju je mrtvu na podu.
Nakon toga počela je istraga ubojstva.
Nazvao je njezin otac Tim.
Rekao je samo: „Kathleen su ubili.”
Sjećam se da sam se naslonila na zid i pomislila:
„Tko to vrišti? Zašto vrišti?”
Shvatila sam da sam to ja.
Jednostavno nisam mogla stati.
Žena je ubijena u svojoj kući.
Bila je žrtva izrazito brutalnog napada.
Nepotrebno brutalnog.
Soba je bila ispremetana.
Madrac je odgurnut s podloge
kao da ondje vodila neka borba.
Kathleen je ležala na prekrivaču na podu.
Bila je razodjevena.
Utvrđeno je da je silovana.
Smrt je uzrokovala mehanička asfiksija.
Dakle, zadavljena je.
Na desnom je obrazu imala okruglu opeklinu.
Promjer je bio otprilike jednak vrhu cigare.
Ili Lincoln Loga.
Lincoln Logs bile su kocke za igru
od kojih su djeca mogla sagraditi brvnaru.
Ali čudno je bilo što Kathleen nije imala djece.
Ove su predmete našli u kanti za smeće u Kathleeninoj kupaonici.
Zanimljivo je što je jedan kraj ove kocke nagorio.
A poklapa se s opeklinom na Kathleeninom obrazu.
Iz toga se sasvim jasno može iščitati da je napadač bio krajnje nasilan.
Previše je toga upućivalo
na to da se ubojica nije nimalo sustezao od nasilja prema Kathleen
da bi mu to moglo biti prvo takvo kazneno djelo.
Kad su Vivian i njezin muž Jim našli Kathleen
i pokušali nazvati policiju,
oni su čuli dispečera, ali dispečer njih nije.
Nakon što je policija forenzično obradila telefon,
utvrdili su da je mikrofon uklonjen.
Time je u principu korištenje telefonom onemogućeno.
Nitko nije mogao pozvati pomoć.
Policija je već na poprištu naišla na zapreke.
Nisu imali nikakvo uporište
s kojeg bi krenuli u potragu za čovjekom koji je tako divljački napao Kathleen.
Tražili smo otiske prstiju koje bismo mogli identificirati. Nije ih bilo.
Našli smo samo otiske prstiju Vivian i Kathleen Doyle,
što je potvrdilo da su bile zajedno u utorak navečer.
Nekoliko je latentnih otisaka pripadalo Kathleeninom mužu.
On je bio na nosaču aviona nasred Indijskog oceana.
Dakle, policija ga je locirala.
Morali su se usredotočiti na muškarce
koji nisu bili na zadatku s Kathleeninim mužem.
Zato su se usmjerili na susjede.
Kad su njih isključili,
nisu preostali drugi tragovi
koji su njima tad bili dostupni ili za koje su znali.
Slučaj je četrdeset godina ostao neriješen.
Život mi se sad preokrenuo naglavce.
Da.
Iskustvo mi govori
da vaš muž već jako dugo radi strašne stvari.
Ozljeđuje.
Siluje.
Ubija.
Grozno. Volio bih da ne moram s vama o tome razgovarati.
Ali počinio je veliko nasilje.
Razmislite o tome kako je izdao vas i vašu obitelj.
Ne mogu više izdržati.
Dobro. Razumijem.
Čuo sam je. Priveli ste moju ženu?
Ovdje je.
-Obitelj sada trpi zbog vas. -Ne trpi zbog mene!
-Vi ste krivi. -Nisam.
Čudovište.
Strašno čudovište.
Ali došla maca na vratanca.
Sad će istina izaći na vidjelo.
Cathy je nazvala. „Uhvatili su ga!”
AUNDRIJINA ROĐAKINJA
„Privode ga!” Nije mi bilo jasno: „Čekaj, što se zbiva?”
I tad sam nazvala Brendu.
Bila je uzrujana i rekla je:
„Uzet ćemo odvjetnika!
Nije on ništa skrivio. Pogriješili su.
Priveli su ga zbog nečega što se dogodilo u Virginiji.
Nije on… Nije čak ni bio ondje.”
Rekla je da su živjeli u Michiganu u trenutku kad je Kathleen ubijena.
Dakle, to nije mogao biti Dennis.
Kathleenina obitelj predano se uključila u istragu.
Njezin otac kapetan O'Brien bio je u američkoj mornarici.
Kapetan O'Brien, baš kao i Aundrijina biološka majka,
dao je sve od sebe da policiju potakne na istragu.
Da s riječi prijeđu na djela.
Tim je smatrao da nešto treba poduzeti, da se treba prihvatiti posla.
Istraživao je tko ju je mogao napasti.
A moja sestra, Kathleenina majka, i ja
jedva smo iz kreveta ustajale.
Nismo se više osjećale sigurno.
Sestra je uzela Kathleeninog mačića. Bio je uz nju kad je umrla.
Rekla bi: „Kad bi bar on znao govoriti…”
Bio je kod nje dok se nije razbolio.
Dok smo ga vodili veterinaru, umro nam je na rukama.
Ona je bila neutješna.
Tim mi je rekao: „Tvoja sestra sad kao da je ponovno izgubila kćer.”
Iako znam da ga je mučila ista trauma i tuga,
Timu je to bilo teže izraziti.
I zato je odlučio da će nešto poduzeti.
Trebao je odgovore.
Trebao je pravdu.
Na istrazi je inzistirao sve do svoje smrti 2016.
Nažalost, policija nije ništa otkrila.
Silno mi ga je žao.
Jadničak. Nadam se da su zajedno.
On i ja bismo jedno u drugom prepoznali srodnu dušu.
Kad je Tim umro, javila sam se policiji u Norfolku.
Obitelj im je željela dati do znanja,
iako njega više nema,
da mi nećemo odustati sve dok slučaj ne bude riješen.
Ali odgovore nismo dobili.
Mene je to strašno frustriralo.
Znanost je morala napredovati
da bismo potragu za ubojicom pomaknuli s mrtve točke.
U kolovozu 2018. prebacili su me na Odjel za neriješene slučajeve.
Počeo sam proučavati Kathleenin slučaj.
Doznao sam da je počinitelj za sobom ostavio dva uzorka DNK.
Sjemenu tekućinu na prekrivaču i u vaginalnom obrisku.
DNK s prekrivača sve je te godine ostao očuvan.
Veliki pomak ostvaren je pojavom genske genealogije.
AncestryDNA postao je zabavan alat za utvrđivanje obiteljskog stabla,
ali ta znanstvena metoda bila je vrlo korisna i u forenzičnoj analizi DNK.
Pojavila se ta nova mogućnost
pa smo prekrivač poslali u državni laboratorij na analizu DNK.
U laboratoriju su odredili muški DNK profil počinitelja.
I sad je trebalo otkriti tko je taj.
S pomoću genske genealogije, u laboratoriju su došli do 31 imena.
Ti su ljudi bili potencijalni sumnjivci
ili članovi obitelji sumnjive osobe.
Dakle, ja sam sad morao ući u trag tom trideset i jednom imenu.
Putovati u razne države.
A ako je osoba bila suglasna, iz usta je trebalo uzeti uzorak DNK
kako bismo našli počinitelja.
Pomislio sam: „Možeš misliti!” Nisam pojma imao što radim.
Pa kako ću to izvesti?
U tom prvom tjednu studenog 2019.
u Norfolku se održavao susret regionalne udruge istražitelja ubojstava.
Detektiv Smith je predstavljao policiju iz Norfolka.
Na konferenciji sam nastavio češljati taj popis s 31 imenom.
A na samom dnu bio je Dennis Bowman.
Kad sam unio njegovo ime, iskočio je čitav niz upozorenja.
Tip je bio pod sumnjom
zbog nestanka posvojene kćeri 1989.
A spominjalo se i još jedno kazneno djelo u Michiganu 1980.
Optužen je za pokušaj ubojstva.
Pomislio sam: „Pa to je težak zločin.”
A na konferenciji posvećenoj neriješenim slučajevima,
upoznao sam nekog iz Michigana.
Slučaj je htio da to bude Bryan Fuller.
Rekao sam mu tko sam i čime se bavim.
„Pretraživao sam i naišao na ovog tipa.
Počinitelja iz Michigana.”
Pitao me kako se zove. Rekao sam: „Dennis Lee Bowman.”
Na to će on: „Poznajem Dennisa.
Poznajem njegovu obitelj. Vjerojatno njega tražiš.”
Šokirao sam se.
Ironično je bilo ne samo što se on raspitivao za to ime
nego i to što sam ja došao na tu konferenciju
i što sam sudjelovao u istrazi o Aundriji Bowman.
Samo da vam kažem, mene sreća ne prati.
Ako grmi i ako su se nadvili oblaci, ja ću sigurno pokisnuti.
Ali to što sam sreo Bryana Fullera, to je bila čista sreća.
I od tog trenutka, tijekom cijele konferencije,
detektiv Smith i ja raspravljali smo o strategiji i nastavku istrage.
Prvo sam morao dokazati ili pobiti
da je taj čovjek bio u Norfolku 1980.
Dok sam čitao o drugom slučaju zbog kojeg je priveden,
doznao sam da ju je Dennis pokušao odvući na skrovito mjesto
i da je u nju dvaput pucao.
Sudac je za zapisnik izjavio da je Dennis Bowman opasan za žene.
Taj se zločin dogodio u svibnju 1980. u Michiganu.
Kathleen je ubijena u rujnu 1980. u Norfolku.
Dakle, 960 km od Michigana.
A sigurno ga nisu pustili iz zatvora s obzirom na težinu kaznenog djela.
Nije bilo moguće da je isti počinitelj ubio Kathleen.
Ali onda sam došao do prijepisa zapisnika
sastavljenog kad je Dennis Lee Bowman uhićen 1980.
„Moj klijent je odsutan.
Pozvan na na dvotjednu obuku pričuvnog sastava američke mornarice
u Norfolk u Virginiji.”
Datum je 16. rujna 1980.
Dennis je bio u Norfolku kad je Kathleen ubijena.
Tad sam znao da je to on.
Morao sam samo uzeti njegov uzorak da bismo usporedili DNK.
Dennisa i Brendu ljutilo je
što Cathy o njima širi glasine.
Noću nas nazove i četiri puta.
U ponoć, jedan ujutro, i govori nam:
„Dolijat ćeš ti, ubio si je.”
Ali tako smo uspjeli održati kontinuitet u komunikaciji
pa smo lakše mogli Bowmane uvjeriti da dođu na razgovor o Cathy.
Kao na Divljem zapadu.
Dotjerala sam ih u tor.
Dennis i Brenda došli su u šerifov ured.
URED ŠERIFA U ALLEGANU
Ponudili smo im piće.
G. Bowman je cijelo vrijeme pio.
Godinu i pol maltretira nas neka luđakinja.
Govori nam da smo ubojice i širi tračeve po cijelom okrugu Allegan.
Cathy je načula nekakvu izmišljotinu
pa je i sama još nešto izmislila.
Sve se vraća na one Aundrijine laži:
„Moj tata je napravio ovo, mama ono.” Bla-bla.
Nakon svega što smo proživjeli, lažljivce ne mogu podnijeti.
Maltretirala sam ih toliko da su postali očajni.
Otjerala sam ih ravno u ruke policiji.
A Dennis Bowman, iskusni kriminalac, uzeo je šalicu u ruke i pio iz nje.
Kad ju je spustio, Haverdink je samo rekao: „Hvala lijepa.”
Analizirali smo njegov DNK i dobili nalaz.
U izvještaju je pisalo
da je onaj DNK s prekrivača 100 % DNK Dennisa Bowmana.
Idemo u zatvor.
Pokušat ćemo razgovarati s Dennisom Bowmanom.
Dennis ponekad zna biti čudan.
Sve ovisi o tome kako će danas biti raspoložen.
Hoće li razgovarati ili neće.
Bok, Dennise.
-Kako se ti zoveš? -Jon.
Nisam se predstavio kao detektiv. Nisam nosio značku.
Za njega sam bio Jon Smith. Ne detektiv Smith, nego Jon Smith.
Želiš li nešto drugo za jelo?
Ne.
Nakon što je odbio hranu, ja sam ga došao pitati:
„Da ti donesem nešto?”
Imao je vrlo precizan zahtjev.
Crna kava, bademi bez soli.
Želio je pod kontrolom držati ton i smjer razgovora
primjenom svoje taktike i igrica.
Malo smo se nadmudrivali.
Dennise, hoćeš biti glavni? Kormilo je u tvojim rukama.
Uopće nije ovdje.
Skinuo mi je lisičine, zatvorio vrata i otišao.
Donio mi je kavu.
Baš je pijem. Rekao je da možemo razgovarati dok pijem kavu.
Fin je prema meni, dušo.
Htio sam izvući priznanje.
Što si radio u Norfolku u Virginiji u rujnu 1980.?
Ali da bih postigao taj cilj,
htio sam mu dati do znanja da ću mu pomoći koliko god mogu.
Da mi se može otvoriti.
Ne samo što se tiče slučaja. Možemo razgovarati o bilo čemu.
I pustio sam ga da priča.
To je trajalo satima.
Kako su ti koljena? Sjećam se da…
Dobro, ali leđa me bole.
Leđa?
Oružje s oštricom skupljam od dvanaeste godine.
-Aha. -Imam 115 komada, shvaćaš?
Nikad u životu nisam od majke čuo: „Volim te.”
A posljednje što mi je otac rekao, bilo je:
„Tvoja mama ima zlatno srce. Tvrdo i hladno.”
Uspio sam s njim izgraditi odnos iz kojeg je mogao zaključiti:
„Pa ovaj me razumije.
Razumije zašto sam radio to što sam radio.”
I tad je Dennis napokon progovorio o tom slučaju.
Otišao sam na dvotjednu obuku za pričuvni sastav. Bio sam ondje tjedan i pol.
Tisuću kilometara od svih koje poznajem.
Bio sam napet kao puška.
Poslije tjedan i pol rekao sam: „Ma zajebi ti to, moram van.”
Izašao sam i motao se naokolo.
Ušao sam u neki mali bar.
Sjeo sam i naručio dupli bourbon i Colu.
Životinjski sam se napio. Ono, nisam znao za sebe.
Pao je mrak.
Nisam znao gdje sam.
Hodao sam ulicom.
Prošao sam kraj jedne kuće.
Svjetla su bila pogašena.
Pred kućom nije bilo auta.
Pomislio sam: „Možda bi se tu moglo naći neke love.”
Kući sam prišao sa stražnje strane.
Došao sam do prozora.
Prozor se zatvarao kukicom i zasunom.
Izvadio sam džepni nožić.
Otvorio sam prozor.
Gotovo sam pao, bio sam pijan.
Ma pijan ko zemlja.
Ušao sam. Vidio sam da sam u boravku.
Tražio sam novac, shvaćaš?
Ušao sam u kuhinju.
Pogledao sam u posudu s keksima.
Ništa.
Bila su još jedna vrata.
Ali kad sam ih otvorio,
ona se uspravila i počela vrištati pa sam joj lijevu ruku stavio preko usta.
Desnom sam je gurnuo natrag.
U ruci sam još imao onaj nožić.
Aha.
Kad sam je gurnuo, uhvatila me za tu ruku.
I nož ju je ubo tu.
Dok mi je to prepričavao i opisivao,
napravio je i pokret
kojim je htio pokazati da je zapravo ona kriva.
Ona ga je natjerala da je ozlijedi.
Kad sam se primirio,
ona je još ležala na krevetu i micala se.
Rekao sam: „Gospođo, ja odlazim.”
I izašao sam na prednja vrata.
Potpuno je zanemario sve druge ključne pojedinosti,
ali sjeća se da je izašao, da se ona uspravila i da je rekao: „Odlazim.”
U tom sam trenutku shvatio da u prikazu okolnosti cilja na to
da što više ublaži sve što je te noći učinio.
Da te pitam ovo.
Bi li riječima mogao opisati
što si u tom trenutku osjećao?
To će…
tvojim osjećajima dati ljudsku dimenziju.
To je bio demon.
Opiši mi tog demona.
Tad je potpuno izmijenio glas, ponašanje.
Glas mu se smekšao, gotovo kao da njime upravlja netko drugi.
A onda je na papiru počeo crtati tog demona.
Ovo je Dennis.
A demon je bio točno tu, sprijeda. Shvaćaš?
Kako je on pripovijedao, tako se krug sve više i više povećavao.
Imao je šiljastu bradicu, rogove i kandže.
Tako.
Demon je unutra.
I dalje pokušava izaći.
Ali ja mu ne dam.
Posve se promijenio dok je govorio o tom demonu.
Bio je to pogodan trenutak da ga suočim s neodgovorenim pitanjima.
-Sjećaš li se seksa s njom? -Ne.
-U tome je problem, moramo… -Ne vidim to.
Gledam. Dobro? Gledam ja.
-Ili poričeš odnos s njom? -Ne.
Ne poričem to. Samo gledam. A…
-Vidiš kako sjedi? -Vidim joj trbuh.
Dobro.
Kad sam je ubo nožem.
Onda očito nije bila odjevena.
Ne, bila je odjevena.
Očito nije nosila ništa gore ako joj vidiš trbuh.
Premlatio si je.
-Nisam! -Ubio si boga u njoj.
I cijelu si je izbo.
Nisam. Ubo sam je samo jedanput. Jedan…
Kako znaš?
-Jedanput! -Ako si bio toliko pijan.
Zato što mi je ta slika još pred očima.
-Ali ne vidiš ništa drugo… -Ne.
Znači, ne znaš.
Kathleen je zadobila ubode u prsa.
I u leđa.
Ruke su joj užetom bile vezane iza leđa.
Kabel joj je bio zavezan oko vrata. Usta su joj bila začepljena.
Po cijelom je tijelu imala modrice,
od glave pa sve do trbuha.
Kad je to čuo, stubokom se izmijenio.
Nije me htio gledati ni razgovarati sa mnom.
Okretao se od mene.
Netipično za njega.
U neku ruku, jako djetinjasto.
To nisam ja učinio.
Razmisli o tome, a ja ću te vratiti u pritvor, može?
Nisam to učinio.
Samo malo, Dennise.
Nisam…
Nisam to učinio.
I opet.
Opet sam to učinio.
U toj sam fazi bio zadovoljan onim što sam izvukao iz njega.
Znao sam da će mu biti teško
to priznanje pobiti na sudu.
Nisam to učinio.
-Možemo natrag? -Da.
Dobro.
Dobro si?
Nisam.
Sad kad znate da je Dennis počinio ubojstvo u Virginiji,
muči li vas išta u vezi s Aundrijom?
Ne znam više što bih vjerovala. Stvarno ne znam.
Vjerujete li nam da je to učinio?
Ili se u dubini duše još nadate da nije?
Ta nada uvijek postoji.
Nada da Aundria nije mrtva.
Znam.
Kazneni dosje Dennisa Bowmana,
nestanak njegove kćeri i činjenica da je nestanak prijavio on.
Svakako je bio na vrhu popisa osoba koje treba istražiti.
Osim toga…
POLICIJA DRŽAVE MICHIGAN
…ta je žena s njim živjela trideset godina otkad je Aundria nestala.
Dakle, ako tu postoji nešto sumnjivo,
zna li ona što?
Velik se dio ove priče zapravo vrti oko Brende.
Dobar dan, ovo je plaćeni poziv…
Dennisa Bowmana.
Ako prihvaćate poziv, pritisnite nulu.
Je li ti danas nešto stiglo?
Nisi trebao.
Rasplakala sam se.
I ja sam dok sam naručivao.
Brenda mu je bila jedina slamka spasa.
Nikog drugog nema.
Trebali smo nešto poduzeti nakon prve zatvorske kazne.
Trebali smo ići na savjetovanje.
Trebali smo otkriti uzrok.
Bila je odana supruga. Podržavala ga je i vjerovala u njega.
Da može biti bolji i da će biti bolji.
Volim te.
I ja tebe volim.
Iako te koji put proklinjem.
Nimalo ti to ne zamjeram. Trebao bih biti doma, a nisam.
Nadzirali smo njihove telefonske pozive.
Postalo nam je jasno da on i dalje želi njezinu naklonost.
Još ju je volio i nadao se da i Brenda voli njega.
Volim te.
Trebao si se toga sjetiti prije 40 godina.
Ali prije 40 godina bio sam lud.
Kamo lijepe sreće da prije 40 godina nisi otišao u Virginiju.
Da bar nisam.
Meni to nikako ne ide u glavu.
Kakva to žena može ostati s nečim takvim?
Kad pomislim na Brendu, raspalim se više nego kad se sjetim Dennisa.
I nju podjednako okrivljavam, zaista.
Imala je vremena za razmišljanje.
Ali fućkalo joj se za sve osim za nju i Dennisa.
I zato zaslužuje moj gnjev.
Ne želiš povjerovati da je takav onaj za kojeg si se udala i kojeg voliš
i s kojim želiš provesti ostatak života.
Ali kad imaš dokaz što je sve radio,
kako se na to možeš oglušiti?
Iako je Dennis bio u pritvoru
zbog brutalnog ubojstva koje se dogodilo u Virginiji,
nama u Michiganu bio je cilj naći Aundriju.
Dennis je htio ostati u Michiganu.
OKRUŽNA ODVJETNICA
Znali smo da će ga izručiti Virginiji.
I zato smo smislili taj plan, tu varku.
Neću ti moći dolaziti u posjete u Virginiju.
Znam.
Sue me pitala hoću li se privremeno preseliti u Virginiju.
-Rekla sam da ne mogu. -Ne.
Brenda je ovdje, u Michiganu.
A ako on zna da će u zatvoru ostati dok je živ,
gdje bi onda radije bio?
Pretpostavili smo da bi radije bio u Michiganu
kako bi mu Brenda mogla autom dolaziti u posjet.
Odlučili smo Bowmanu dati provizornu ponudu.
Ako pristane reći istinu o Aundriji,
razmotrit ćemo mogućnost da ostane u Michiganu.
Evo što bih mogao učiniti,
a već sam za to dobio i dopuštenje.
Budem li doznao gdje je Aundria
i ako je uspijem naći,
ako i Brendi i vama omogućim da zatvorite to poglavlje,
mogu vas zadržati u Michiganu.
Bit ćete bliže Brendi i Vanessi.
Ali ja tu ne mogu ništa.
Bio je tvrdoglav i uporan zato što je imao potporu.
Na njegovoj je strani bila Brenda Bowman. Njegova kći.
Bilo bi lijepo da ostaneš,
ali nećeš priznati nešto što nisi učinio.
To im uporno ponavljam.
A on će meni: „Ako je to možda bio nesretni slučaj…”
Jučer sam mu rekao:
„Obitelj se ne ubija i točka.
Na njih se možeš naljutiti, vikati.
Ponekad se s njima posvađaš, ali ih ne ubijaš.”
Na to će oni meni: „Pa nikog se ne smije ubiti.” Isuse Bože!
Ja mislim da oni nemaju pojma što je prava obitelj.
Po cijelom Shadowu iskopali su ogromne rupe.
Pa dobro. Znači, prekopali su dvorište iza kuće?
Cijelo dvorište.
Ajoj!
Ne znam što traže, stvarno.
Kad je policija iz Norfolka privela g. Bowmana zbog ubojstva Kathleen Doyle,
pomogli smo im u pretresu imanja
s pomoću georadara i potražnih pasa.
Tražili smo dokaze o Kathleen Doyle,
ali i bilo kakve Aundrijine posmrtne ostatke na njegovom posjedu.
Čudan je to osjećaj, teško mi ga je opisati.
Osjećala sam tugu i mučninu.
„Zar je još niste iskopali?”
Bila sam uvjerena.
Sigurna da će naći ono što sam im i rekla da će naći.
Ali nije uspjelo. Nismo ništa našli.
Pritiskali smo Dennisa u vezi s Aundrijom.
Ne znam gdje mi je kći.
Ponavljam vam to, a vi tupite:
„Pa možda je to bio nesretan slučaj,
možda ste izgubili živce ili…”
Ne izgubiš živce toliko da bi ubio svoje dijete.
Ne i točka!
Morao je izmišljati u hodu.
Zato sam znala da će se kad-tad početi pogađati oko Alexis.
Dennis je najedanput rekao da se želi naći s Brendom.
Takve su molbe jako rijetke
pa smo dobili odobrenje od šerifovog ureda
da organiziramo susret Dennisa i Brende
koji ćemo nadzirati ja i detektiv Haverdink.
Dok su Dennisa vodili u prostoriju za ispitivanje,
sreo sam ga na hodniku.
Odmah je rekao: „Nadam se da ste pripremili kamere.”
-Zdravo. -Sjednite tu.
Sjednite, Brenda.
Ovo je iznimka. Inače to ne rade.
Ovo su učinili samo zato…
Dušo, radio sam neke stvari kojih se stvarno sramim.
Časna riječ.
Aundria je mrtva.
Mrtva je od početka.
Taj sam dan došao doma s malenom, spavala je.
Unio sam je u boravak i spustio na kauč.
Popeo sam se stubama.
Aundria je izlazila iz naše sobe.
Pitao sam je što to radi. Rekla je da odlazi.
Posvađali smo se.
Rekao sam: „Ne ideš ti nikamo.”
A ona je rekla: „E pa onda ću…
Opet ću reći da si me napastovao.”
Rekao sam joj: „E nećeš.” I udario sam je.
Unatraške se srušila niza stube.
Ne! Ti to nisi učinio!
Nemoj priznati nešto što nisi učinio!
Boli me to, dušo.
Potrčao sam niza stube.
Provjerio sam, srce joj više nije kucalo.
Nije disala.
I imala je veliku…
S vratom joj nešto nije bilo kako treba. Nešto gadno.
Glava joj se izvrnula u stranu.
Samo je zurila. Prazan pogled kao u lutke.
Bila je mrtva.
Nisam smio tebe izgubiti.
I Vanessu. Imala je samo 14 mjeseci.
Nisam znao što ću.
Znao sam da ako ih nazovem i ako im bilo što kažem,
opet će me strpati u zatvor.
Zamotao sam je u deku.
Onda sam je iznio i tijelo sakrio u štaglju.
Pa sam nazvao policiju i rekao da je nestala.
Nekoliko je dana ondje ležala.
Našao sam kartonsku bačvu.
Pokušao sam tijelo nagurati u bačvu.
Nije stalo.
Dušo, morao sam joj odrezati noge da stane.
A onda, dan-dva kasnije,
kad su susjedi iznijeli kante za smeće,
otkotrljao sam bačvu i stavio je pokraj njih.
Drugo jutro više je nije bilo.
Trideset i nešto godina.
Da. Trideset i jedna godina.
Dok ti nisam ništa govorio…
nadala si se.
Oprosti što sam te obmanjivao.
Znam čega si se bojao.
Ali to nam je bila kći. Trebao si joj pozvati pomoć.
-Toliko sam te branila pred Cathy. -Znam da jesi.
Znam.
Bože mili.
Ne usudim se ni pomisliti što je učinio mojoj kćeri.
To je poprilično gruba istina.
Ali ta njegova priča, to je sranje. Sve što je rekao je sranje.
Ne vjerujem da je ta 14-godišnjakinja pala niza stube.
Krivnju je sve više svaljivao na nju. Svoju krivnju nije ni spomenuo.
Prije će biti da je on moju kćer gurnuo niza stube.
Raskomadao ju je. Raskomadao.
Usrana kukavica, kažem vam.
Tako bi postupila kukavica.
Cijelo vrijeme dok ste je tražili, lijepili letke, znali ste da je to…
Znao sam da su to gluposti.
Rekli ste da je novac…
Nestao.
Spalio sam torbu i njezinu jaknu.
Mislim da nisam pogledao u torbu.
Novac je možda bio ondje. Možda sam ga spalio, ne znam. Nestao je.
Kad ste spalili torbu?
Nakon što sam nju iznio.
-Prije poziva policiji? -Da.
Vjerojatno je još gorjela u bačvi kad je policajac stigao.
Za nju je izdan nalog.
Ona je bila sumnjiva osoba, a Dennis žrtva jer je tvrdio da mu je ukrala novac.
Dakle…
Shvaćate? Ne možete ni zamisliti koliko sam zato bijesna.
Netko je rekao da ju je vidio u Hollandu.
Nisam im ja to rekao.
A netko drugi je rekao: „Vidjeli smo je u Indiani.
Bila je u baru.”
Što ste tad pomislili?
Fino.
To je skrenulo sumnju s mene.
Kako bismo uspjeli podići optužnicu protiv Dennisa i osuditi ga,
itekako bi nam pomoglo da nađemo Aundrijino tijelo.
Znali smo i da imamo sve manje vremena
zato što ga je čekalo suđenje u Virginiji.
Slomila je vrat, ali to ne znači da je nisam volio.
-Jasno. -Dobro.
Mene nije zavarao.
Nikog on nije zavarao.
Brendu. Nju je zavarao.
Vjerujem da i dalje voli Dennisa.
A to nije baš lako shvatiti s obzirom na ono što je priznao.
Samo ti znaš istinu.
I Bog.
Brenda je svom mužu čvrsti oslonac.
Na telefon mi je rekla:
„Važno je samo da se mi volimo.”
Sue mi je solila pamet.
„Ne ide nam u glavu koliko duboko…”
Ma da.
Izgovorila je to kao da si Aundriju živu raskomadao.
-Vjerujem ti. -Tako je to ona sročila.
Nekoliko sam puta počela pisati:
„Nemaš ti pojma kako je to zapravo bilo.”
To mene i Craiga boli.
Pa kako ne pomisliš na Aundriju i ono što je ona proživljavala?
Ili Kathleen?
To te nije zgrozilo?
Kako to nije primijetila?
Bilo joj je pod nosom.
Kako nisi vidjela?
Ne izigravaj nevinašce.
Nisi ti žrtva.
Ne možete mi reći da ta žena nije znala što se događa.
Kad sam vidjela kako je skočio na nju…
AUNDRIJINA PRIJATELJICA
To sigurno nije bilo prvi put.
A ona je samo sjedila i nije prstom mrdnula.
I njoj se bome treba suditi.
Treba robijati zato što mu je pomagala.
AUNDRIJINA PRIJATELJICA
Trebala bi odgovarati koliko i on.
Znam samo ono što su mi tog dana rekli
i u što sam sve ove godine vjerovala.
S jedne strane imam Poslanicu Filipljanima, 4,13.
A s druge Izaiju 41,10.
Da.
Nećete mi oteti moju ljubav ni mog Boga.
Takva sam i gotovo.
A ako vam to nije po volji, briga me!
Dennis je bio vrhunski manipulator.
Najbolja je ona laž koja je uglavnom istinita.
Svaku je priču izvrnuo.
A Brenda je iz nekog razloga u to vjerovala.
Ona je bila pijun.
BRENDIN BRATIĆ
Pa pogledajte što je sve radio.
Dobro je zameo trag.
I u to je očito uložio velik trud.
Bio je…
pametniji nego što smo mislili.
To da ju je iznio kraj susjedovog smeća…
Moguće je, ali čini se previše riskantno.
Presreli smo pisma koja je slao Brendi.
U njima Dennis opovrgava dio onog što je rekao u priznanju.
Dvanaesti prosinca 2019.
Najdraža moja.
Nešto ću ti reći u povjerenju, neka ostane između nas.
Aundria je pala.
Slomila je vrat, a ja sam sakrio njezino tijelo.
Ali nisam tijelo bacio u smeće.
Njezino sam tijelo položio u pravi grob u blizini privatnoga groblja.
28. PROSINCA 2019.
Nosila je traperice i najdražu vestu.
Ima zlatnu ogrlicu sa srcem i križićem.
Zamotao sam je u čistu bijelu plahtu.
Uredno i čvrsto kao mumiju.
Šake i stopala omotao sam crvenom vrpcom.
Voljela je tu boju.
A onda sam je stavio na novu srebrnu ceradu 2 x 2,5 metra.
Posuo sam komadiće cedrovine, klinčić i cimet
između nje i cerade.
A onda sam zatrpao grob, vodom sam razrijedio zemlju.
Dva tjedna poslije skoro pa da se vidjelo gdje je.
Dva mjeseca poslije više ne.
U trideset godina prošao sam pokraj nje više od stotinu puta.
Siguran sam da je s Bogom.
PETAK, 3. SIJEČNJA 2020.
Kažeš da ne znaš istinu.
Istina je da volim tebe. Volim Vanessu.
I volio sam Aundriju.
Poznaješ me 50 godina, a kažeš da više ne znaš tko sam?
E pa onda ćeš morati sama odlučiti.
Nikada te neću zaboraviti.
Zauvijek ću te nositi u srcu.
Denny.
Ozbiljno smo shvatili ta pisma.
Pretražili smo okolicu groblja na tom području
s pomoću georadara i potražnih pasa.
Svakom smo pismu pristupili kao da u njemu možda govori istinu.
Znate da smo pratili pozive i pisma.
-Aha, i pisma. -Koliko je to sad već verzija?
-Vjerojatno tri ili četiri. -I koja je istinita?
-Pa sad… -Koja je istinita?
To vi morate otkriti.
Samo vi znate gdje je.
Točno.
I samo ću ja to čuvati za sebe dok sam živ.
Njemu je to bila igra. A što je mogao izgubiti?
Kaže jedno pa drugo.
Malo ga puste iz ćelije.
Pa neće odmah sve priznati.
Dovoljno je spretan zločinac
da zna da im to može davati na kapaljku i vući ih za nos.
Ali policija nije nasjela.
Na svu sreću!
Policija je iskoristila Brendu da Bowmana taknu u živac.
Znamo da ste svojoj ženi ispričali nešto drugo.
I zato je sad nastao problem, Dennise.
Vi ste je uvukli u sve ovo.
A za to nema potrebe, dobro?
To Brendi stvara problem.
A znam da ne želite ženi stvarati probleme.
Navodno vam je stalo do Brende, a eto koga štitite.
Neću vam reći gdje je moja kći pokopana.
Psihološka se istraga sad usmjerila
na pokušaj da se protiv Dennisa Bowmana iskoristi njegova supruga Brenda.
Našli smo se s njom u njezinoj kući.
Rekli smo joj: „Recite Dennisu da vam to duguje.
Toliko ju je dugo čuvao za sebe. Dužan vam je to.”
Poziv vam upućuje…
Dennis.
…kažnjenik u kaznionici okruga Allegan.
Ovaj poziv može biti snimljen i praćen.
Možda ne želiš čuti ono što imam reći, ali…
Hajde, reci.
Optužnicu i dalje ne žele podići bez njezinog tijela.
Dobro.
Ako mi odlučiš reći ono što moram znati,
doživotno ćeš ostati u Michiganu.
Dakle, moći ćemo ti dolaziti u posjet.
Ništa mi ne jamče,
ali moram se uhvatiti za kakvu god slamku mogu.
I dalje ne zna što je s Aundrijom.
Prema našoj procjeni,
sigurno preispituje samu sebe.
Ovaj poziv upućuje…
Dennis.
Ovaj poziv može biti snimljen i praćen.
Ne mogu se sabrati.
Sanjam o tome.
O čemu?
O Aundriji! O tebi! O svemu!
I dalje želim znati gdje je ona.
Želim da naša curica bude sa mnom doma u nekoj lijepoj urni.
Onda ću napokon biti mirna jer će ona vratiti u svoj dom
nakon što je toliko dugo nije bilo.
Očito je da on Brendi pokušava servirati priču
koja će joj biti rubno prihvatljiva.
-Zakopao sam je u pravom grobu… -Zar moram ovako dok sam živa?
Nitko tebe ni na što ne prisiljava.
Ako preko ovog ne prijeđemo…
Ja ne mogu! Ja preko toga ne mogu prijeći!
Pokušala sam ti to objasniti!
Odsad nam samo Bog može pomoći.
To je sve skupa nelogično i psihotično.
Ali on je i dalje pokušavao zadržati kontrolu nad njom.
I zato smo htjeli da se Brenda pobuni protiv Dennisa.
Nije me više briga, Denny, kako god okreneš.
Što god da se dogodilo, i dalje ću te voljeti bez obzira na sve.
Postoji mogućnost da ovdje u Michiganu imamo kakav-takav život.
Kaži da vjeruješ da nada postoji.
Drugo nemamo.
Vjerujem ti, dušo.
Već sam mislila da Dennis nikad neće priznati gdje joj je tijelo.
Bila sam na rubu živaca.
Poslije napornog dana
Bryan i ja otišli smo na pivo u pivnicu u Grand Rapidsu.
A Bryana je nazvao Todd Workman.
„Brenda je razgovarala s Dennisom. Morate to čuti.”
Reći ću ti točno gdje je Aundria.
Jako je blizu.
Nadam se.
-Bome jest. -Ali…
Brenda, Aundria je zakopana u našem dvorištu.
Nismo tu živjeli! Nismo čak ni…
-Brenda, ondje je. -Nismo ovo još ni kupili.
Bačvu sam zakopao kod stare kuće.
Kad smo doznali da ćemo se preseliti, prenio sam bačvu u našu kuću.
Iskopao sam rupu i u nju stavio bačvu, dobro?
A onda sam sve zatrpao.
Cijelo je vrijeme bila ondje.
Sad znaš.
Bila je ciča zima.
Na poprište je izašao naš antropološki odjel.
Polako smo s terena počeli skidati slojeve zemlje.
Ali još nismo znali je li to točan podatak
ili još jedna Dennisova bajka.
Rekla mi je Metta.
„Opet su došli.
Ovaj put s buldožerom i šatorom.”
Napokon su točno ondje gdje je i ona.
U jednom trenutku zupci lopate na bageru izvukli su
kolut s bačve.
Stali smo.
Vrijeme kao da se silno usporilo.
Antropolozi su se spustili u rupu
s kistovima, malenim šiljcima i lopatama.
Da im ništa ne promakne.
I eto ga, u sljedećoj turi antropolozi su se zaustavili.
Našli su kost.
Bože!
Bilo je tužno što smo iskopali dijete koje je ondje bilo 30 godina.
Bilo je tužno to što je Brenda,
koja je bila u kući dok smo mi radili,
doznala da je Dennis rekao istinu
i da joj je kći zakopana u dvorištu iza kuće.
Nisu baš rekli da je to Aundria.
Rekli su samo: „Našli smo ostatke.”
Nekoliko sam minuta stajala ondje.
Okrenula sam se, a Todd me otpratio u kuću.
Smogla sam snage samo da kažem: „Ovaj put mi nije lagao.
Nije lagao, Todde.”
Njezini su ostaci nađeni u četiri različite vreće
u onom što je preostalo od bačve.
A našli smo je u vreći za smeće punoj pelena.
Vjerojatno da prikrije vonj.
To vam je Dennis Bowman.
S njom je u smeću bila vrećica sa slatkiša Peppermint Pattie
na kojoj je bila otisnuta godina 1989.
To je bila točka na i.
Kad smo ugledali datum iz 1989., shvatili smo da nije nestala ili pobjegla.
Bila je u toj bačvi od onog ožujskog dana.
Kako si mogao onako uvjerljivo u pismu pisati ono o groblju i…
Njima sam prodavao maglu, a nisam htio da se ti grizeš.
Ali grizla si se i dalje.
Samo si kukala kako hoćeš da bude uz tebe,
u nekoj konzervi na polici.
Ako budeš mislila da je pokopana dostojno,
kako treba, s poštovanjem,
onda će ti to možda biti dovoljno, ali nije bilo.
Ne želim da se ljutiš.
Bar će ti sad stajati u staklenci na polici.
I eto na.
Sad znaš da sam prokleti, pokvareni smrad.
Ništa se nije promijenilo. I dalje te volim.
Preostala vam je još minuta.
Denny! Jesi li me čuo?
Da, čuo sam te.
Sve će biti gotovo, srce.
Pozdrav.
Ovo je izvještaj s obdukcije?
Trebali smo potvrdu da je to zaista Aundria.
A to nam je potvrditi mogao samo DNK.
I zato smo uzeli uzorak Cathynog DNK.
„Provedena je analiza.
Potpuno preklapanje uzoraka
potvrđuje srodstvo majke i kćeri…” Isuse!
„…između posmrtnih ostataka i Catherine Terkanian.”
Iskopala sam je. Njezine kosti.
Kao da je godinama vrištala iz tog dvorišta.
To što je Cathy sumnjala
da je Dennis odgovoran i da je Aundriju zakopao u dvorištu,
a ispostavilo se da je i jedno i drugo točno, to je gotovo neobjašnjivo.
Majčinski instinkt.
NESTALA
Godinama je pokazivala upravo na to mjesto.
Zabezeknuo sam se što je imala pravo.
Je li to tad zvučalo suludo?
Svakako. Ali imala je pravo.
Očito nije nemoguće. Ali takva je vjerojatnost vrlo mala.
Brenda, Dennis nam je priznao da je u prošlosti počinio još toga.
Da vam kažemo što?
Očito nije htio da to drukčije doznam.
Reći ću vam jer zaslužujete znati.
Rekao je da je prije vašeg braka bio raspoređen u San Diego.
I da je ondje seksualno napao ženu.
Zatim je rekao da je nedugo nakon vašeg vjenčanja
seksualno napao dvije žene u San Diegu.
A zatim, početkom osamdesetih,
seksualno je napao ženu u naselju mobilnih kućica.
Tog čovjeka ne poznajem.
Aha.
Kad sam im to jutro rekla
da nemam pojma tko je čovjek o kojem oni govore,
nisam ni slutila koliko je istine u onome što sam rekla.
Žao mi je.
Nakratko smo spomenuli djevojčicu Mettu
koja je oteta s benzinske pumpe Windmill.
Dovedena je u kamp Silver Creek.
O tome ne znam ništa.
To je učinio on,
ali nisu imali dokaza kojima bi to potkrijepili.
Ali to je bio on.
Veliku je štetu nanio našem lijepom gradiću.
Znam da je moguće da postoje i druge žrtve Dennisa Bowmana.
Dakle, to su sve vaše mračne tajne?
To su…
To su sve moje mračne tajne.
On je nasilni serijski silovatelj.
Ne možeš se riješiti te zle slutnje koja ti ne da mira.
Teško je zamisliti
da je Kathleen Doyle sve one ozljede nanio
netko tko nikad prije nije oduzeo ljudski život.
Znamo da nije počeo s Kathleen 1980.
Ako je priznao mnogobrojne slučajeve nasilja nad ženama,
među kojima su bar dva ubojstva,
koliko toga još ne znamo?
Tko zna što je sve radio? Čudovište je.
To se mora razglasiti zato što ima još žrtava.
Želim pomagati u drugim istragama.
To mi govori srce.
Možda je u mene ušao duh svake silovane i ubijene žene, sve napastovane djece.
Možda je u meni duh svih tih ljudi.
I zato sam ja njegova noćna mora.
DENNIS NIJE OSPORIO OPTUŽBE
ZA UBOJSTVO AUNDRIJE BOWMAN.
7. VELJAČE 2022.
Dennisu danas izriču presudu za obično ubojstvo.
Iako je to zapravo ubojstvo s izravnom namjerom.
Ali neću se buniti.
Ubojstvo mog djeteta.
Bijesna sam što joj je to učinio.
Ali to je neka drukčija vrsta bijesa.
Možda je to smirenost koju osjećam zbog Alexis, shvaćate?
Možda je to.
Idemo, Metta.
Tužilaštvo je spremno.
Aundria je ondje bila pokopana 30 godina.
Nikomu nije mogla reći što joj se zapravo dogodilo.
Optuženi ju je ubio i sakrio da spasi sebe.
Aundria nije izgubila samo svoj glas nego i svoj život.
Nije iskusila odrastanje ni starenje
u obitelji i među prijateljima koji su je voljeli.
Ovim se bavim gotovo 40 godina.
Donosila sam presude u starim slučajevima.
SUTKINJA REGIONALNOG SUDA
Ali ništa me nije ovako pogodilo.
Smatram da je u ovom slučaju za vaše udaljavanje iz zajednice
primjerenija preporučena kazna od minimalno 35 do 50 godina.
To je odluka ovog suda.
Naš mu tim nipošto nije želio dopustiti
da u rukama zadrži one zadnje konce
pa ostane u zatvoru u kojem on hoće zato što njemu tako odgovara.
Namjeravala sam dati sve od sebe
da spriječim Dennisa Bowmana da kontrolira više išta.
Danas izričemo presudu Dennisu Leeju Bowmanu
zato što je 1989. ubio i raskomadao
svoju 14-godišnju posvojenu kćer Aundriju Michelle Bowman.
G. Bowman vratit će se u Virginiju na izdržavanje doživotnih kazni.
Kao tim donijeli smo odluku
da mu nećemo dopustiti da kontrolira situaciju
i da ćemo ga vratiti u Virginiju zbog ubojstva Kathleen Doyle.
Nasjeo je jer je budaletina.
IZRUČENJE - DENNIS BOWMAN
Osim što nam ju je oduzeo,
on je u njezinoj priči nebitan.
Kathleenina priča govori o njoj.
Ona je bila naša cura.
Pripadala je nama.
Tako ja to vidim.
Ne prođe ni dan a da uzmem njezinu sliku i ne kažem: „Volim te.”
Jedna smo drugoj kupovale jorgovane na dar.
To je bio naš cvijet.
A kad god u proljeće procvatu jorgovani,
ja joj kažem: „Kathleen, evo jorgovana.”
Pomirišem cvjetove i kažem joj koliko mi nedostaje.
Dogodilo se nešto čudno.
Kad su našli tog čovjeka koji je ubio Kathleen,
a to je bilo ujesen,
procvao je moj grm jorgovana, što je jako neobično.
Obično cvate samo u proljeće.
Nemojte dopustiti da onaj tko je tu strahotu počinio
ostane svima u sjećanju.
Neka zapamćene budu mlade žene koje su umrle.
Todde, hvala na svemu.
To je bio timski rad. Hvala.
-Možete li malo doći? -Da.
Posmrtni su ostaci kod Brende.
Dala ih je kremirati.
Želi vam dati pola Aundrijinog tijela.
Ne mogu o tome razmišljati.
Ne mogu sad o tome misliti!
Koji će mi dio dati, gornju polovicu ili donju?
Kako se usuđuje!
Možemo vam ih predati danas ako ih želite primiti.
Naravno da želim.
Moja je curica tu, ljudi. Tu je.
Zna da čudovišta više nema.
Pogađaj što je ovo.
-Ma ne. -Da.
-Stvarno? -Pola nje.
„Podijelila sam s tobom jednako
zato što si joj ti prva bila majka.
Molim se da ti Bog pomogne da uspiješ naći svoj mir. Brenda.”
A samo ju je dodatno raskomadala. Ma…
Malo je reći da mi je digla tlak.
Ne mogu vjerovati da joj je Brenda opet raspolovila tijelo.
Hoću da mi vrati sav pepeo.
Pa će onda majka u meni možda naći svoj mir.
Kako će to osporiti?
Nema suca koji neće reći:
„Budi sretna što si i ovo dobila
jer ti je to ona dala.”
Zapamti, ona ju je odbacila.
Ljuta sam kao ris.
Laknulo mi je, ali i dalje sam ljuta. Mislila sam da će me ljutnja proći.
Brenda ima obraza sebe nazvati majkom moje kćeri.
Ne znam je li Alexis bila ljevakinja ili dešnjakinja, ne poznajem joj glas.
Nisam ga čula. Nikad nije rekla: „Mama, volim te.” Nije mi rekla „mama”.
Ali ja sam njezina mama dušom i tijelom.
Alexis kao da me progoni.
Nije potpuno nestala.
Njezin mi je duh najbliži što može biti.
Kao da sam se ja pretvorila u njezinu odrasliju i bjesniju verziju.
Kao da sam ušla u vatru i to me preobrazilo.
U rasplamsani, užareni plamen koji pali meso s kosti,
koji nitko ne može vidjeti, a osjećam ga samo ja.
Ali mislim da moram to izgurati.
Moram se probiti na drugu stranu te vatre.
BRENDA BOWMAN ODBILA JE RAZGOVOR
I NIJE ODGOVORILA NA MOLBE ZA KOMENTAR.
DENNIS BOWMAN ODSLUŽUJE DVIJE DOŽIVOTNE KAZNE U VIRGINIJI.
POLICIJSKI DUŽNOSNICI SMATRAJU
DA SE MOŽDA NIKAD NEĆE DOZNATI ZA SVE BOWMANOVE NASILNE ZLOČINE.
Prijevod titlova: Sandra Mlađenović