OKNYOMOZÓ ÚJSÁGÍRÓ
Halló?
Tudja, hogy ki vagyok, és mivel foglalkozom?
Igen, tudom.
Mondhatjuk, hogy ön egy közérdekű bejelentő.
Igen, pontosan. Az vagyok.
Meghallgatta a Kongresszus?
Meg. Természetesen zárt ajtók mögött. Nyilvánosan még nem beszéltem.
Értem. Meg akarom ezt osztani a világgal, de ahhoz bizonyíték kell.
Elvihetem az egyik helyszínre,
ami bizonyíthatná, hogy létezik ez az egész.
Miről beszélünk pontosan?
Antigravitáció, fejlett fegyverrendszerek.
Léteznek olyan technológiák,
amiket közel sem csak közlekedésre fejlesztettek ki.
Arra céloz, hogy az amerikai hadsereg és annak alvállalkozói
képesek reprodukálni ezeket?
Igen, és már több mint 50 éve meg is teszik.
Hogyan segíthetünk nyilvánosságra hozni a sztorit?
Van rá mód, hogy előrelépjünk, és olyan bizonyítékot szerezzünk,
ami bárkit meggyőzne arról, hogy igaz, amit mond?
Dolgozom rajta, de nem egyszerű a dolog.
Vigyáznom kell a bennfentesek,
saját magam és bárki más biztonságára, akinek köze van ehhez.
Önt is beleértve, George.
NYOMOZÁS A FÖLDÖNKÍVÜLIEK UTÁN
Rengeteg arra utaló bizonyíték van,
hogy nem emberi lények kapcsolatba léptek velünk a Földön.
Nem tudjuk, honnan jöttek. Olyasmire képesek, amire mi nem.
A hadseregünk tudja,
hogy bármik is legyenek ezek, folyamatosan érdeklődést mutatnak
a legérzékenyebb létesítményeink iránt.
Azta! Ez meg mi?
Ez a valóság, amit én első kézből tapasztalok.
George Knapp vagyok, az emberek csak az ufós újságíróként ismernek.
Mélyrehatóbban és hosszabb ideje foglalkozom a témával,
mint bármely másik mainstreamújságíró az országban.
Csak tudni akarjuk, mi történik.
Nem valami ufóhívőként kezdtem el a témával foglalkozni.
Mindent mindig hírként kezeltem. De miután beszéltem a szemtanúkkal...
A történelem legfontosabb eseménye lehet, ami odafent történik.
...és szakértőkkel...
A földönkívüliek hipotézise
teljes mértékben életszerű, és véleményem szerint észszerű.
...és a bizonyítékok nyomába eredtem az egész világon,
már nem tudom mással magyarázni a dolgot.
Az igazságot azonban nagyon sokáig titokban tartották
a társadalmi megbélyegzés és a kormányzati titoktartás miatt.
Valaki azt mondta, hogy: „Ha beszélsz, akkor lőttek a nyugdíjadnak.”
Súlyos következményekkel járt, ha valaki beszélt.
A kormány hazudott az ufókról, információkat hallgatott el,
ufókat kutató szervezetek után kémkedett, és lejáratta a szemtanúkat.
Brutális volt.
Őszintén, a módszereik szakmailag is, és személyesen is ártottak nekem.
Húsz-huszonöt éven át hiába próbáltam a mainstreammédiába is bevinni a témát.
Veszett ügynek bizonyult a dolog.
Mára viszont megváltoztak a körülmények.
Különféle anomális jelenségeket vizsgálunk.
Már a Kongresszus is komolyan veszi a dolgot.
Talán a történelem leghitelesebb ufóészlelése.
De minél közelebb kerül a nyilvánosság
a csészealjakhoz és a holttestekhez, annál nagyobb ellenállásba ütközik.
Nem azt kéne továbbra is boncolgatnunk, hogy léteznek-e ufók,
hanem a lényegre fókuszálni.
Miért vannak itt?
És mit akarnak tőlünk?
Megbirkózunk vele, nem?
A KLAS-TV felé tartunk.
1981 óta dolgozom itt.
Már 43 éve vagyok főállásban a KLAS-TV Las Vegas riportere.
- Én készen állok. - Mi is.
Három, kettő...
Paradox módon az 51-es körzet továbbra is a világ legismertebb titkos bázisa.
Milyen forradalmi technológiát fejleszthetnek a bázison?
Itt George Knapp és az 8 News Now.
Mikor ideköltöztem, nem tudtam, mi folyik Las Vegasban.
Nem tudtam sem az 51-es körzetről, sem a nevadai kísérleti telepről
a rengeteg atomrobbantással,
ahogyan a Nellis Légibázisról sem.
Rengeteg titkot rejtegetnek itt, amelyek egy részére már fény derült,
a legtöbbjüket viszont még mindig rejtély övezi.
Az ufók találtak rám, és nem fordítva.
Egy nap besétált valaki a KLAS ajtaján.
Egy John Lear nevű fickó, akinek az apja, Bill Lear fejlesztette ki a Learjetet.
Besétált a csatornához egy rakás irattal.
Letette a főnököm asztalára,
hogy ez lehet pályafutásának legnagyobb sztorija.
Hogy az ufóügyek eltussolásáról van szó, és ez híressé teheti.
A főnököm elolvasott belőle 4–5 oldalt,
és visszatolta az iratokat, hogy ez nem lehet igaz,
mert ha az lenne, már tudna róla.
JEL PROJEKT
Mielőtt Lear elment, megkértem, hogy hadd nézzek bele én is.
Akkoriban egy talkshow producere is voltam.
Úgy döntöttem, adok egy esélyt Learnek.
Meghívtam a műsorba, és hagytam kibontakozni.
Körülbelül két éve mélyültem el a dologban.
Apám látott egy ufót, ahogy a bátyám is.
Ő meg előadta ezt a lehengerlő történetet.
George, a következő a lényeg.
Megtudtam, hogy a kormány talált úgy 10–15 repülő csészealjat.
Körülbelül 30–50 földönkívüli testét tárolják
kriogén tárolóban.
Legalább öt különböző civilizációt képviselnek.
Kezdetben szkeptikus voltam.
De amint adásba került, a közönség elkezdett hívogatni.
Elképesztő volt.
És láttam ezt a hatalmas, csészealj alakú járművet.
Igen, meglátogattak az idegenek. Itt vannak.
Tudom, mit láttam. Nem repülő volt. Nem helikopter volt.
Több tucatnyi, majd több száz, a végén már több ezer üzenetet kaptam.
És idővel már a kormányzati személyek is,
akik ismerték a titkokat, bizalommal fordultak hozzám.
Ezt meg kellene vizsgálnunk.
Diszkréten kezeltem az információkat,
amiket megosztottak velem.
De semmi sem maradhat örökké titokban. Végül átszakadt a gát.
A The New York Times 2017 decemberében lehozott egy cikket,
ami felfedte egy addig ismeretlen, ufókat kutató
kormányzati program létezését.
A The New York Times cikkét követően
a Kongresszus elkezdett zárt ajtók mögötti meghallgatásokat tartani,
hogy eskü alatt hallgassák ki a tanúkat az ufókról.
Ha olyan dolog repül a légterünkben, ami nem a mienk,
ami nem működik együtt velünk, ami nem oda tartozik, az veszélyt jelent.
Aztán tavaly felkerestek a Kongresszustól, hogy meghallgatást akarnak tartani,
és hogy segítenem kellene hiteles tanúkat keresni.
Ők voltak a legkitüntetettebb, legmagasabb rangú tisztek,
akik nyilvánosan beszéltek ufóészlelésről.
Az objektumok nagy sebességgel közeledtek a biztonsági őrök felé, mielőtt eltűntek.
Teljesen blokkolta a repülőgép radarját.
Messze túlmutat
az anyagtudományról szerezett ismereteinken.
Amennyiben tényleg van lezuhant jármű,
megvan a járművet vezető pilóták holtteste is?
Biológiai anyagot is találtunk az objektumokon, igen.
Emberi vagy nem emberi biológiai anyagokról beszélünk?
Nem emberi, és ezt a program szakemberei állapították meg,
akik azóta is részt vesznek a programban.
Dave Grusch azt vallotta, hogy léteznek roncsmentő műveletek,
hogy működik egy visszamodellező program,
hogy olyan technológiát fedeztünk fel, ami túlmutat minden ismeretünkön.
A pletykák, amiket éveken át hallgattunk? Mind igazak.
Az első sorból nézhettem az egészet.
Láttam, hogy itt van George Knapp,
aki miatt tudomást szeretem az 51-es körzetről.
Most minden eddiginél több lehetőségünk van arra,
hogy tisztázzuk ezeket a kérdéseket.
Így az évtizedek alatt megszerzett tudásommal és a kapcsolataimmal
új utat taposok ki,
hogy rájöjjek, miért vannak itt, és mit akarnak tőlünk.
Erre a lehetőségre várok már 37 éve, és ki akarom belőle hozni a legtöbbet.
Ez egy komoly ügy. Régóta az. És túl sokáig nem foglalkoztak vele.
GEORGE OTTHONA
Múltkor volt az a telefonbeszélgetésem a sivatagban a fickóval,
aki névtelen akar maradni, de rájöttem, ki ő. Tudom, hogy hívják.
Utánakérdeztem a pasinak egy régi ismerősömnél,
akinek bízom az ítélőképességében,
hogy kiderítsem, hiteles-e, és hogy igaz-e, amit mond.
És kiderült, hogy igen.
Az ismerősöm ezt mondta:
„Szerintem megbízható ember.
Tényleg beszélt a Kongresszussal
és a Pentagon új, Arrow nevű osztályával, ami az ufók után nyomoz.”
Ezt a két dolgot állította a tanúnk.
És az ismerősöm azt mondta, mindkettő igaz.
Megbízhatónak tűnik, úgyhogy találkozni szeretnék vele.
De még nem áll készen rá.
Addig is a legnagyobb kérdésre összpontosítom a figyelmemet.
Miért vannak itt?
Először meg kell vizsgálni azokat a visszatérő viselkedési formákat,
amiket a világ minden táján megfigyeltek.
Az ufókat gyakran észlelik katonai objektumok felett,
így talán a fejlettségünket próbálják felmérni.
Úgy tűnik, érdekli őket az élelmiszer-ellátásunk,
és időnként az embereket is megközelítik,
mintha megpróbálnák megérteni, hogy kik vagyunk, és miért élünk így.
Megint itt van.
Legtöbbször egyetlen személy
vagy egy kis csoport előtt mutatkoznak rövid időre, majd eltűnnek.
Olykor azonban egyszerre több ezer ember előtt is felfedik magukat.
Erődemonstráció lehet? Vagy kommunikálni próbálnak?
Bármi is ez a jelenség, okos. Okosabbak nálunk.
Úgy mondanám, hogy ez egy hírszerzési művelet,
melynek célja összefésülni az egymás mellett futó szálakat,
hogy magyarázatot kapjunk a jelenségekre, amiket 70 éve tapasztalunk.
Az első szál, amin elindulok,
egy új nyom az egyik legelterjedtebb ufókat övező rejtéllyel kapcsolatban.
Állatcsonkítás.
A mai napig közel 15 000 csonkításról érkezett bejelentés.
A legtöbb esetben az állatok nemi szervét,
tőgyét, végbelét, szemét vagy fülét távolítják el.
Az állatcsonkítás lehet a legmegrázóbb jelenség
az ufókkal kapcsolatban.
A világ minden táján történik ilyen.
A tetemek vérét általában lecsapolják, ami a földön viszont nem látható.
Néha égésnyomok is felfedezhetők,
a vágásokat pedig sebészi pontossággal végzik el.
KELET-OREGON
A '80-as évek végén kezdtem el nyomozni az állatcsonkítások ügyében.
Rengeteg új eset történt Nevadában, az otthonomban.
És a mai napig nem tudjuk, ki csinálja, és miért,
de a csonkítások mellett
furcsa légi jelenségekről is beszámoltak az első pillanattól fogva.
Elszórtan már az 1890-es évektől lehetett hallani megcsonkított állatokról
és furcsa fényekről az égen egész Amerikában,
de csak az 1970-es évek elején kezdett kialakulni egy minta.
Mi a céljuk? Betakarítják a tehenek szerveit?
Saját nyomozást vagy kutatást végeznek a táplálékláncunkról?
Vagy csak provokálni akarnak, hogy megnézzék, hogyan reagálunk?
Nem tudjuk a választ,
de úgy tűnik, valamiféle szimbiotikus kapcsolat van
az égen megfigyelt, azonosítatlan dolgok,
és a rejtélyes csonkítások között,
amik egész Észak-Amerikát és az egész világot érintik.
Ma utánanézek egy élő, aktív nyomnak.
Oregonnak ezen a részén a farmerek furcsa csonkításokról számoltak be.
Egy Jeremiah Holmes nevű seriff vizsgálta meg az ügyeket.
És mint sok más hatósági személy egész Észak-Amerikában,
aki megpróbált az ügy végére járni, ő is tanácstalan.
Remélem, azzal, hogy segítek neki a nyomozásban,
jobban megérthetjük, hogy mi áll a dolog mögött.
Minden lehetőséget mérlegelnünk kell.
Megkértem az egyik jó ismerősömet, Doug Lauxot, hogy találkozzunk,
hátha segíthet közelebb jutni a megoldáshoz.
Volt CIA-ügynök vagyok.
Hollywoodban csak kémnek neveznének.
Az ügynökségnél töltött időm alatt beépített ügynök voltam.
Hazugságokra és álnevekre épült az akkori életem,
de így legalább elég gyorsan kiszagolom, ha valaki hazudik.
Doug rengeteg személyes tapasztalattal rendelkezik.
Az életét sem félt kockáztatni.
Jártas a kémelhárításban és a szakma fortélyaiban.
Örülök, hogy látlak.
Az ufókat viszont nem kutatta, így friss szemmel nézhet az ügyre,
és olyan dolgokat is megláthat, amiket én már talán nem látnék.
- Kösz, hogy eljöttél. - Ugyan!
Úgy tudjuk, régen egy farmon dolgoztál.
- Mielőtt beálltál a hatóságokhoz. - Igen.
De első kézből is megtapasztaltad ezt a csonkításos rejtélyt.
- Így van. - Mi történt?
Még 2004-ben egy farmon dolgoztam Dél-Oregonban,
ahol akkoriban számos csonkítás történt.
- Tudom a választ, de megoldódott az ügy? - Nem.
Hány bejelentés érkezett a rendőrségre?
Az első eset óta, ami talán 2019-ben volt,
összesen öt.
Volt bármi hasonlóság
az öt eset között, ami ara utalt,
hogy ugyanaz a személy követhette el az összeset?
Eltűntek a szaporítószervek,
valamint az állatok füle, nyelve és orra.
Általában a pofa egy részét is kimetszették.
Talán valamilyen ragadozó tette, vagy egy szekta, vagy a földönkívüliek.
De egyesek szerint a kormány volt.
Az emberek a kezdetektől próbálnak rájönni,
mi áll a csonkítások mögött.
Az új-mexikói farmerek, mikor sorozatosan csonkítottak meg
teheneket, birkákat és lovakat,
felbéreltek egy volt FBI-ügynököt.
De ő csak eltussolta az ügyet. Minimális nyomozómunkát végzett,
és utána folyton az általa megírt jelentésre hivatkoztak.
„Igen, ragadozók tették. Prérifarkasok és pumák.”
Nem ők tették.
A prérifarkasok nem szikével vadásznak.
Egyesek szerint a sátánisták teszik.
Akkor hol vannak ezek a lézerrel hadonászó Belzebubok,
és miért nem buknak le soha?
Tízezer esetből egyszer sem kapták el őket.
A rejtőzködés mesterei ezek a sátánisták.
A hatóságiak nem merik azt mondani, hogy az idegenek lehettek.
- Hogy, érted... Nem mondanak ilyet. - Nem.
De valami nagyon nincs rendben.
Nyomozóként nem lehetünk elfogultak vagy előítéletesek,
mert megeshet, hogy elsiklunk olyan bizonyítékok felett,
amik fontosak lennének.
Az indíték néha elvezet az elkövetőhöz.
De ha nincs meg az indíték, akkor nehezebb megtalálni az elkövetőt.
Tudom, a farmerek nem mindig szeretnek belebonyolódni ebbe.
De kivel tudnánk beszélni?
Dave Hunt volt az első... Az ő esetével találkoztam először.
Annak idején nem igazán akart róla beszélni.
De azóta már nyitottabb, és vele talán sikerrel jártok.
Azt tudom, hogy Grant, Harney, Crook és Deschutes megyében
a közelmúltban is történtek hasonló esetek.
Nem bocsátkozom semmilyen feltételezésbe
a nyomozást megelőzően.
De ha felfedezek valamilyen mintát, akkor az nem véletlen, hanem egy minta.
Mi okozhatja az esetek megismétlődését?
Miért történik ez?
Valami kiváltja ezt az egészet.
Tudni akarom, mi.
Az őrmesternek hála két szálon is elindulhatunk,
a közelmúltban marhákat csonkítottak két helyen is, kb. 320 km-re egymástól.
Én Wheeler megyébe megyek utánanézni egy megoldatlan ügynek,
míg Doug Harney megyében találkozik egy volt farmvezetővel.
Bár az ügy nem Holmes őrmesterhez tartozik,
nagy visszhangja volt a kelet-oregoni hatóságoknál.
Most értünk az oregoni Burnsbe.
Nem a legkönnyebben megközelíthető város, az biztos.
Van itt egy Colby nevű kontaktom.
Első kézből tapasztalta meg a marhacsonkításokat.
A legjobb, amit tehetsz, hogy a forrást keresed meg,
hogy a legbiztosabb infókat kapd meg.
Az alapján, amit Colbyról hallottam, nem igazán hisz az idegenekben,
és meg tudom őt érteni, de maga a tény, hogy hajlandó velem beszélni,
azt jelenti, hogy ő is válaszokat akar.
Colby?
Jó reggelt!
- Doug Laux. - Doug?
- Igen. Hogy vagy? - Örvendek.
- Kösz, hogy ilyen korán idejöttél. - Ugyan! Örülök, hogy itt vagy.
Colby Marshall vagyok. Itt nőttem fel Harney megyében.
Már hat generáció óta itt él a családom.
A gyerekeim is itt nőnek fel.
- Kiterítem őket a platóra. - Oké.
Öt bikát pusztítottak el és csonkítottak meg
24 órán belül.
Itt fent találta meg a cowboy az első bikát,
nagyon bizarr volt az egész.
De miután megtalálta a második bikát is, tudtuk, hogy valami nem stimmel.
Egy nap alatt két bika.
Pontosan.
Értesítettük a rendőrséget, az erdőfelügyeletet.
Felvettük a kapcsolatot a seriffel.
Kihívtuk őket a helyszínre, hátha találnak valami bizonyítékot,
ami elvezet minket ahhoz, aki a bűncselekményt elkövette.
Még 25 000 dollár nyomravezetői díjat is felajánlottunk.
De nem jutottunk előrébb.
Érdekes lesz felmenni és megnézni, mi van ott.
Szeretném személyesen látni. Ha készen állsz, indulhatunk is.
BURNS HARNEY MEGYE
FOSSIL WHEELER MEGYE
Most értem ide Fossilba, hogy találkozzak Dave Hunttal.
A seriff szerint száz százalékig bízhatunk Dave Huntban.
Megbízható ember. Itt élte le az egész életét.
Ötödik generációs farmer, 70 éve él a családja ezen a földön.
Sokára sikerült meggyőzni, hogy beszéljen velünk.
A szomszédai sem nyitottabbak.
Pedig legalább egy tucat szomszédjával történt hasonló dolog.
De nem vágynak sem hírnévre, sem saját podcastra.
Csak arra, hogy vége legyen.
Egész Észak-Amerikát bejártam az ügyben, de a farmerek nem akarnak beszélni.
Igen, nehéz erről beszélni, ha az ember szarvasmarhák között nő fel,
és mindent tud róluk és arról, hogy mi történhet velük,
aztán egyszer csak olyat lát, amire sose számítana.
Ilyenkor az ember inkább magába zárkózna egy időre.
Meséljen a jószágairól, amiket elveszített!
A bikát decemberben veszítettem el.
A tehenet következő év júniusában vagy júliusában.
De nemcsak itt történt ilyesmi,
hanem John Dayben, Senecában és Antelope-ban is.
- Mindenfelé. - Hány ilyen eset volt a környéken?
Sok. Úgy 15–20.
Mennyi idő alatt?
Az elmúlt négy évben. Három, négy évben.
Úgy tudom, más furcsa dolog is történt az eset előtt.
Nem tudom, mitől lehet, de van egy csomó gabonakörünk,
amit a mezőn találtunk.
Hol megjelennek, hol eltűnnek, mindig mintázatban.
Tavasszal nagyon jól látszódnak.
Körülbelül akkor jelentek meg, amikor az eset történt.
Látott esetleg valami furcsát az égen, ami az esethez köthető?
Igen, láttam. Mondjuk úgy, hogy... láttam egy azonosítatlan repülő tárgyat.
- Hogy nézett ki? - Kerek volt.
Zöld, téglalap alakú ablakai voltak középen,
felül meg kerek, piros ablakai voltak.
Meddig volt ott?
Elég sokáig, hogy bemenjek a puskámért, hogy rálőjek.
- És rálőtt? - Nem. Ez egy furcsa történet.
Ott állt egy helyben, mikor szólt a feleségem.
Kijöttem, megláttam, mondom: „Én rálövök.”
Bementem a puskámért, és eztán történt a legfurcsább dolog,
mert ugye ott állt egy helyben, de amint célba vettem,
eltűnt.
- Csak úgy eltűnt? - Nem mozdult semerre, csak eltűnt.
Nem lep meg, hogy ufóészlelésről is beszámoltak
a csonkításokkal kapcsolatban,
mert hasonló dolgokat jelentettek világszerte.
De ma egy újabb részlet derült ki erről a rejtélyes ügyről:
a gabonakörök a mezőn.
A semmiből jelentek meg ezek az óriási körök a legelőjükön.
Azóta pedig minden, ami ott nő, a fű, a széna,
sokkal nagyobb és erősebb, mint a körökön kívül. Miért jelentek meg?
Miért nem vizsgálják ki az ügyet a kormányzati szervek?
Azért, mert nem hisznek a tanúknak? Vagy mert nem lepi meg őket a dolog?
Megmutatná, hol találták meg az állatokat?
Meg.
- Tudom, mennyit ér egy bika. - Igen?
Legalább 5000–10 000 dollárt.
Minden ilyen csapás körülbelül 20 000 dollárba kerül.
Ha valaki totálkárosra törné a 20 000 dolcsit érő kocsidat,
akkor nyilván dühös lennél.
Képzeld el, hogy öt kocsidat is összetörik!
A legvalószínűbb magyarázat,
hogy van pár ellenséged, és egyikőjük megkárosított 100 000-rel.
- Így van. - A legnagyobb kérdés az, hogy miért.
Gondoltál már arra, hogy valamilyen paranormális dolog állhat mögötte?
Biztos kérdezték már, mert egyesek szerint az idegenek tették.
- Igen. - Te mit gondolsz erről?
Nem hiszem, hogy az idegenek tették volna.
Szerintem emberek egy csoportja tette.
Nem vagyok előítéletes. Tudom, hogy sokan azok.
Minél több dologgal támasztod alá az álláspontodat,
annál inkább megértelek, és annál inkább hiszek neked.
Főleg, ha olyasmiről van szó,
ami első blikkre furcsának tűnhet.
Itt találta meg a cowboy az első bikát.
Azta! Nem gondoltam, hogy még itt lesznek a csontjai.
Ja.
Odaérünk, és ott az a halom csont.
Szürreális az egész.
Az állat itt feküdt nemi szervek nélkül.
Az összes nemi szervét eltávolították,
semmi más kárt nem tettek benne.
Most nem azért,
de mire kell valakinek a bika golyója? A hentestől ingyen megkapná.
Nem volt vér sem a tetemen, sem körülötte.
De olyan szinten, hogy a tetem szinte beleolvadt a földbe
a hónapok során.
Nem szedték szét a dögevők, meg semmi.
Most csak saccolok, de kb. 50 liter vérről van szó.
- Igen. - Az baromi sok vér.
Mindent be kellett volna borítania.
- De komolyan. - Igen.
Hogy kivitelezi ezt bárki úgy, hogy egyetlen vércseppet se hagy hátra?
Ez azt jelenti, hogy előtte már kivéreztették.
Mielőtt eltávolították a nemi szervét, lecsapolták az összes vérét.
Igen.
Ott a fák alatt láthatod
a második megcsonkított bikának a csontjait.
Innen is látom, igen.
Mint az első bikánál is, itt is ugyanazt láthatjuk, Doug,
hogy megmaradtak a csontok.
Se a dögevők, se a ragadozók nem csaptak le a tetemre,
nem tépték szét, nem hordták el a darabjait.
Tiszták a csontok.
Nincsenek rajtuk rágásnyomok,
nem zúzták szét őket a prérifarkasok meg ilyesmi.
- A fogukkal. - Igen.
Csak az lehet a magyarázat,
hogy a dögevő állatok éreztek valamit a tetemen,
amiből ösztönösen tudták, hogy nem nyúlhatnak a húshoz.
- Öt bika volt, igaz? - Igen.
És a többit sem szedték szét a dögevők.
- Így van. - Figyelj...
Ez semmiképp sem lehet véletlen.
Ilyen nem történik csak úgy.
- Az kizárt. - Igen. Persze.
Az ebben az egészben a legrémisztőbb,
hogy nagyon összetett a dolog, mégsem követtek el hibát.
Megértem, miért hiszik az emberek, hogy az idegenek tették.
Egy dologban biztos vagyok: célja volt a történéseknek.
Valaki vagy valami szándékosan,
egy rendkívül fejlett művelet keretei közt hajtotta ezt végre.
Ezen a legelőn tartjuk a bikákat.
Itt megállunk.
Ez az a hely.
- Itt történt? - Itt.
Pontosan itt feküdt a bika,
arrafelé volt fordulva, a mellső lábai ki voltak nyújtva.
Sosem láttam még ilyen testhelyzetben egy bikát vagy tehenet se.
Semmilyen nyom, egy csepp vér se volt körülötte.
Eltűnt az orra, az ajka, a nyelve, a füle,
a farkát megnyúzták.
Az a precizitás... Mintha lézervágóval tették volna.
Hővágás lehetett,
mert felpöndörödött a szőr, mintha megperzselődött volna.
Akkor még hó is borította a földet, igaz?
- Igen, tíz centi. - Tíz centi hó.
- Igen. - És nem voltak nyomok.
Nem voltak nyomok.
Sem vér.
Egy csepp se.
Abban a jószágban nem volt vér.
Az állatorvos szerint ezt csak úgy lehet elérni,
ha élve kivéreztetjük az állatot,
hogy kipumpálja az összes vérét.
- Ez szörnyű módszer. - Az.
A többi bikám,
ami itt volt a legelőn, halálra volt rémülve.
Pedig ők aztán semmitől se félnek.
Megsimogathatom őket. Ez egy farmernek mindent elárul.
Valami nagyon furcsa dolog történt, ha így megijedtek a bikák.
Annak idején az egyik oknyomozó újságíró
idegen szervbetakarításnak nevezte a jelenséget.
Nem tudom, tényleg erről van-e szó, de az biztos...
hogy valaki betakarítja a szarvasmarhák testrészeit.
És nem azokat, amiket mi szoktunk.
Így találtam rá a tehénre, holtan, felemelt fejjel.
Kb. hat hónap telt el az esetek között. Decemberben és júliusban történtek.
A gravitáció miatt a földre kellene hullania a fejének,
amint meghal.
A tehén meghalt, a feje mégis a magasban volt.
- Ez nagyon bizarr és ijesztő. - Igen.
Miért nem emberre gyanakszik? Honnan tudja, hogy nem ők tették?
Már 70 éve foglalkozom marhákkal.
Láttam már mindent, ami megölheti a jószágokat.
És ez, ami történt... Ilyet én még nem láttam.
Nem létezik, hogy valaki felemel egy 1100 kg-os bikát,
ilyen testhelyzetbe állítja,
levágja meg eltávolítja a szerveit,
majd lecsapolja a vérét bármiféle nyom nélkül.
Lehetetlen.
Szerintem valaki felemelte a bikát, megcsinálta vele ezeket a dolgokat,
aztán visszatette.
Bármi is volt ez, ha nyom nélkül meg tudta ölni ezt a bikát,
mi tartja vissza, hogy holnap ne öljön meg tíz másikat? Nem?
- Bármikor tönkretehet. - Vagy velünk is megteheti ugyanezt.
- Igen. - Mint a betakarítás.
- Igen. - Pont olyan.
Pontosan. Betakarítják a szerveket.
Nem csak úgy megölik, aztán itt hagyják.
Betakarítják azokat a testrészeket, amik kellenek nekik.
Dave-nek van egy fia, aki szintén tapasztalt olyan dolgokat,
amiket nem tud megmagyarázni.
- George. - A feleségem, Ginger.
Ginger, örvendek. Szóval itt látta?
Igen. Épp elhajtottunk itt, mikor megláttunk egy nagy szarvast.
Az ismerőseink meg kíváncsiak az ilyesmire.
Úgyhogy megálltam, hogy levideózzam. Ott állt a domb tetején.
Akkor nem tűnt fel semmi különös. Később megmutattam valakinek a videót.
Megkérdezte, hogy: „Az meg mi a franc?”. Valami van mögötte.
- Megnézhetem? - Persze.
- A szarvas. - Látja azt mögötte?
- Valami elsétál mögötte. - Igen, de...
Ez egy vadállat.
Elég ijesztő teremtés.
Nem lehet ilyen közel menni hozzá a tudta nélkül.
- Reagálnia kellett volna. - El kellett volna menekülnie.
A szarvas tudta volna, ha ember...
Hogyne. Hátrafordult volna. De engem figyelt.
Ha valami ilyen közel merészkedett hozzá, meg kellett volna riadnia.
Nagyon bizarr, ha belenagyítunk és lelassítjuk.
Megkaphatom a videót, hogy megosszam a neten?
- Hogyne. - Persze.
Ha hozzávesszük a többi dolgot, még bizarrabb az egész.
És köze lehet egy másik furcsa jelenséghez is.
A bika és a tehén esete után
a lányom a verandán ült egy nyári estén,
és egy háromszög alakú, háromlámpás valami elrepült fölötte.
Odakiáltott nekem. Beszaladtam a távcsőért, hogy megnézzem.
Alacsonyan és lassan szállt, és semmi hangja nem volt.
- A háza felett? - Igen.
- Látott rajta valami jelzést? - Nem.
Csak egy csomó csövet meg vezetéket láttam az alján,
meg három nagy fényszórót a három sarkában.
Mint mondtam, próbálunk nem ezen rágódni,
mivel nem tudjuk megmagyarázni,
így teljesen felesleges aggódni miatta.
Nem stresszelünk emiatt, csak...
- Nem sokat tehetünk. - Ez van.
A hatóságok nem is tudnak róla. Csak reménykedhetnek, hogy máshova megy.
- Igen. - Pontosan.
A dombon sétáló humanoid lény,
a két jelentős ufóészlelés a családban,
a két klasszikus csonkítási eset
és a gabonakörök mind arra utalnak,
hogy kapcsolat van az itt történt furcsa jelenségek között.
Fogok mindent, amit összegyűjtöttem, és elviszem egy kollégámnak,
aki kivételes tudásával segíthet rájönni, mi áll a történések mögött.
Nincs olyan ember a világon, aki többet kutatta volna a gyakorlatban
az állatcsonkítási ügyeket, mint Colm Kelleher.
Colmnak PhD-je van. Biokémikus.
Több tucat csonkítási eset helyszínén járt már szerte a világon.
Mintákat gyűjtött, amiket bevizsgáltatott.
Kielemeztette őket. Állatorvosokkal dolgozott össze.
Kidolgozott pár elméletet arról, mi lehet ez.
Beszéltünk az ottani farmerekkel és hatóságiakkal.
Legalább egy tucatnyi eset volt a környéken, ha nem több,
de a farmerek nem mindig jelentik őket.
A két farmernek más a véleménye arról, hogy ki a felelős ezért.
Az úriember, akivel Burnsben beszéltem, úgy gondolja, emberek tették.
Ez a fickó meg úgy, hogy az idegenek.
Szerintük a válasz odafent van.
Valaki odafentről meglátogat, hogy betakarítsa a szerveket.
Hogy mi célból? Nem tudom.
Olyan, mint valami terepen végzett mintavételi művelet.
Nem akarok előreszaladni,
mert ez egyelőre csak egy hipotézis, amit arra az ismétlődő mintára alapozok,
hogy ugyanazokat a szöveteket távolítják el az állatokból.
Nagyon érdekes, hogy a ragadozók hozzájuk sem nyúltak.
Az mondta, hogy a tetemek szinte a földbe olvadtak.
- Ez tipikus? - Igen, az.
Anno az NIDS-nél, a Nemzeti Tudományos Kutatóintézetnél
felállítottunk egy kamerát az egyik állatnál,
hogy lássuk, lecsapnak-e rá a ragadozók.
Két egymást követő éjszakán át semmi sem ment a tehén közelébe,
pedig a környéken rengeteg prérifarkas élt.
A kamera nem hazudik. Egyetlen állat sem tűnt fel a tehénnél.
Miért olyan nehéz az ügy végére járni?
Véleményem szerint a marhacsonkítás jelensége
természeténél fogva félrevezető.
Bármi is áll a dolog mögött, elképesztően képzett.
Sebészi képességekkel rendelkezik. Rendkívül fejlett eszközökkel dolgozik.
A nyers erő és a finomság rituális kinyilvánítását láthatjuk.
Gyakorlatilag pszichológiai megfélemlítésről beszélünk.
A bizonyítékok arra utalnak, hogy mindig egy lépéssel előttünk jár.
Az egyik gondolat, amin éjjelente rágódom, az az,
hogy ha ezt teszik az állatokkal, mi mit várhatunk?
Nem valami biztató jel számunkra a marhacsonkítás jelensége.
Milyen gyakran ellenségesek az emberekkel?
Tanulmányoztunk olyan eseteket is, ahol emberek sérültek meg,
de nem igazán passzoltak bele ebbe az egész ufójelenségbe.
Vajon csak rossz helyen voltak rossz időben,
és azért sérültek meg, mert túl közel kerültek egy hajtóműhöz,
egy irányított energiájú fegyverhez, vagy valamihez, ami megsebezte őket?
A brazíliai Colaresben történt eset teljesen eltért ezektől.
Az Északkelet-Brazíliában található Colares-szigetet
körülbelül 6–12 hónapon át
több tucat különböző méretű objektum ostromolta,
és az emberekre vadásztak.
Kivizsgáltátok az ügyet?
Igen. Nyilvánvaló szándékuk volt, hogy megsebesítsék az embereket,
de voltak, akiket meg is öltek.
Akkor hallottam a Colares-ügyről,
amikor elkezdtem a témával foglalkozni a '80–90-es évek fordulóján.
Már akkor is furcsának tűnt.
Nem igazán illett a képbe, amit az ufókról tudtam.
Mindent elolvastam, amit csak találtam, de ez teljesen elütött a többi esettől.
GEORGE OTTHONA
Kezdetben nem feltétlenül ijesztett meg az idegen látogatók gondolata.
Gondoltam, ha bebizonyítjuk, azzal történelmet írunk.
De ahogy elmélyültem a dologban,
megismertem a jelenség sötétebb oldalát is.
És Colmnak igaza van.
A colaresi incidens lehet a legszokatlanabb mind közül.
1977 végén több száz embert támadtak és sebesítettek meg
ezek az égből jött dolgok a Tocantins folyó mentén.
Néhányan állítólag bele is haltak a támadásba.
Az egész világot bejárták a sebesültek képei.
Ez a történelem egyik legjobban dokumentált,
de legkevésbé érthető ufóincidense.
Rengeteget titkolóztak az országban, akárcsak itt.
- Thiago, hogy vagy? - Jól, köszönöm. És te?
Köszönöm, hogy időt szakítasz rám.
Mikor Colaresszel kapcsolatban nyomoztam,
arra jutottam, hogy sem a szemtanúk, sem a sérültek nem beszélnek.
Ez még mindig így van?
Régen attól féltek, hogy ha beszélnek, valami rossz történik velük.
De már sokat változott a hozzáállásuk,
és ez nagyrészt az Egyesült Államokban történt eseményeknek köszönhető.
A közvélemény nyomást gyakorol a kormányra,
hogy hozzon nyilvánosságra mindent az ufókról.
Ha elmennél Colaresbe, sok olyan embert találnál,
akit megtámadtak ezek a fények.
Még ma is előfordul a dolog.
Ez még most is tart?
Ugyanazt tapasztalják,
és attól félnek, hogy megismétlődhet az,
ami annak idején történt.
Ha ez valóban most is előfordul, oda kell mennem, hogy utánajárjak.
Megismertem valakit, akinek a szakértelme jól jöhet,
így áthívtam beszélni, és talán még a nyomozáshoz is csatlakozik.
Vernice “Flygirl” Armour vagyok, a barátaimnak csak Vee.
És két iraki kiküldetés után én lettem Amerika első fekete női vadászpilótája.
Én sem tudok ám mindent.
Többek közt a repüléshez és a repüléstechnikához sem értek.
Semmit sem tudok a témáról. Ő tengerészgyalogos helikopterpilóta volt.
Tudja, hogyan működnek,
milyen más járművek léteznek, hogyan néznek ki a leszállófények.
- Szia, Vee! - George!
Rendőr is volt, így azt is tudja, hogyan kell nyomozni.
Elég belevaló nő.
A marhacsonkítások ügyében nyomozunk. Elég ijesztő.
- Az. - De általában nem támadnak emberre.
Van egy olyan eset, ahol viszont igen. A Prato hadművelet.
Ez egy brazíliai nyomozás.
Több tucat embert égettek meg lézerrel.
Hirtelen irányváltoztatások 90 fokban, hirtelen sebességváltás 10,6 km magasan.
Nincs ilyen technológiánk.
Akkoriban sem volt, és most sincs, úgyhogy ez valami más.
Katonai pilótaként minden helyzetre kiképeznek minket.
Hagyományosra és nem hagyományosra egyaránt.
CAMBRIDGE, ANGLIA
De hogyan képezzük ki magunkat valamire,
ami messze meghaladja a taktikai képességeinket?
Ez szembemegy azzal, amit a fizika és az aerodinamika törvényeiről tudunk.
Ha rá akarunk jönni arra, hogy mik a szándékaik,
hogy mit akarnak, hogy mi a céljuk velünk,
a sötét oldalt is meg kell vizsgálnunk. És ez az.
Elmehetnénk Brazíliába, hátha megtudunk valamit.
Oké. Menjünk!
Ellenségesnek tűntek?
Mire voltak képesek azok a dolgok az égen?
Mit tud a Brazil Légierő? Van valamilyen tárgyi bizonyítékuk?
Ha tényleg az idegenek jöttek vissza, miért ide? Miért pont hozzájuk?
Ki fogom deríteni.
A feliratot fordította: Bednárik Henriett