JURNALIST DE INVESTIGAȚIE
Alo?
Știi cine sunt și ce fac, da?
Da.
Ești ceea ce noi numim un informator.
Exact asta sunt.
Ai vorbit în fața Congresului?
Da. În absența presei deocamdată, nu în public.
Da. Vreau să afle toată lumea, dar am nevoie de dovezi.
Aș putea să te duc într-un loc care ar dovedi existența acestora.
Despre ce vorbim, mai exact?
Antigravitație, arme avansate.
Există tehnologii
mult mai interesante decât mijloacele lor de transport.
Din ce-mi spui, pare că armata și colaboratorii ei
pot reproduce aceste tehnologii.
Exact. Și o fac cu succes de peste 50 de ani.
Cum putem contribui la mediatizarea acestui adevăr?
Putem obține dovezi care să ateste veridicitatea declarațiilor tale?
Asta încerc acum, deși nu e deloc ușor.
Am în vedere propria siguranță, pe cea a informatorilor
și a celor implicați în asta.
Inclusiv pe a ta, George.
PE URMELE EXTRATEREȘTRILOR
Există un noian de dovezi
care sugerează că o inteligență non-umană interacționează cu noi pe Terra.
Nu știm de unde sunt, dar au aptitudini superioare.
Armata știe
că aceste entități, orice ar fi ele, sunt interesate
de instalațiile noastre secrete.
Vai! Ce e asta?
Sunt fix în vâltoarea acestei realități.
Sunt George Knapp, cunoscut drept reporter OZN.
Am analizat fenomenul din toate perspectivele,
poate mai asiduu decât orice alt jurnalist din țară.
Vrem să știm ce se întâmplă.
N-am abordat subiectul din postura de fanatic al OZN-urilor,
ci doar ca pe o știre.
Dar, discutând cu martori oculari...
Ar putea fi cel mai important eveniment din istorie.
...cu experți...
Teoria extraterestră
e cât se poate de viabilă și de plauzibilă.
...și urmărind dovezile în toată lumea,
mi-e practic imposibil să explic totul.
Dar adevărul a fost ținut secret
de guvern, de teama stigmatizării societății.
Mi s-a spus: „Dacă deschizi gura,
s-a zis cu pensia ta.”
Cei care au dat declarații pot suporta consecințe reale.
Guvernul a mințit în privința OZN-urilor, a ascuns informații, a spionat organizații
și a discreditat martori.
A fost brutal.
Tacticile folosite,
sincer, mi-au adus prejudicii profesionale și personale.
De vreo 25 de ani tot băteam pasul pe loc
în încercarea de a mediatiza subiectul.
Deja părea o cauză pierdută.
Dar acum, cadrul s-a schimbat.
Sunt tot felul de fenomene anormale.
Până și Congresul ia acum în serios totul.
E cea mai credibilă observație din istorie.
Dar cu cât e mai aproape publicul
de nave prăbușite și de cadavre, cu atât mai mare e forța de repulsie.
Trebuie să depășim eterna întrebare „există OZN-uri?”
și să atacăm problema.
Ce caută aici?
Și ce vor de la noi?
Ne descurcăm, nu?
Ne îndreptăm spre KLAS-TV.
Aici lucrez din 1981.
Sunt reporter la KLAS-TV din Las Vegas de 43 de ani.
- Eu sunt gata. Voi? - Și noi.
În trei, doi...
Zona 51, o contradicție în termeni. E cea mai cunoscută bază secretă din lume.
Ce tehnologie fantastică e pregătită în secret?
George Knapp, 8 News Now.
Când am venit, nu știam ce înseamnă Las Vegas.
Nu știam de Zona 51 sau de poligonul nuclear din Nevada,
cel mai bombardat din lume.
Nu știam de baza aeriană Nellis.
Sunt multe secrete aici. Unele au ieșit la lumină,
dar multe rămân încă un mister.
OZN-urile m-au găsit pe mine, nu invers.
Într-o zi au intrat în sediul KLAS
cu un anume John Lear, fiul lui Bill Lear, fondatorul Learjet.
Acesta a intrat în clădire cu un teanc de documente.
L-a pus pe biroul șefului meu
și i-a zis că e reportajul carierei sale.
„E mușamalizarea OZN-urilor, vei fi celebru.”
Șeful meu a citit vreo cinci pagini,
a împins teancul și a zis: „Nu se poate.”
„Dacă erau adevărate, aș fi știut deja.”
Înainte să plece Lear, l-am rugat să mi le arate.
OFICIAL
Produceam un mic talk-show pe atunci.
Voiam să-l invit pe Lear.
L-am lăsat să spună totul.
Mi-a stârnit interesul acum vreo doi ani.
Tata și fratele meu au văzut un OZN.
Și a spus o poveste extraordinară.
George, îți dau concluzia.
Am aflat că guvernul a recuperat
între zece și 15 farfurii zburătoare.
Au între 30 și 50 de cadavre extraterestre păstrate la rece,
care reprezintă cel puțin cinci civilizații diferite.
La început am fost sceptic.
Dar telespectatorii au început să sune imediat.
A fost incredibil.
Am văzut un vehicul uriaș, în formă de farfurie.
Da, ne-au vizitat extratereștrii.
Știu ce am văzut. Nu era avion sau elicopter.
Inițial am primit sute de mesaje, iar apoi, cu miile.
În cele din urmă, oameni din guvern
care știau aceste secrete mi-au mărturisit totul.
Fenomenul ar trebui studiat.
Am primit multe informații, dar n-am făcut nimic o vreme.
Dar niciun secret nu e etern. Barajul a cedat într-un final.
Decembrie 2017. New York Times publică un articol
despre existența unui program guvernamental secret
care cerceta OZN-urile.
La scurt timp,
Congresul începe să țină audieri cu ușile închise,
în care martorii relatează experiențele lor OZN.
Dacă avem aparate care zboară în spațiul nostru aerian
fără a avea ce să caute acolo,
pericolul e real.
Anul trecut am primit indicii
că membrii Congresului voiau o audiere.
Căutau martori credibili și solicitau ajutor pentru a-i găsi.
Au fost printre cei mai înalți oficiali care au vorbit public despre OZN-uri.
Obiectele s-au apropiat extrem de repede de paznici
înainte să dispară.
Au dezactivat radarul aeronavei.
Sunt lucruri care depășesc cu mult tehnologia noastră actuală.
Dacă avem aeronave prăbușite,
suntem și în posesia cadavrelor piloților?
Da, avem și probe biologice de la aceste recuperări.
Probe biologice umane sau nu?
Non-umane, clasificate de oameni implicați direct,
care încă activează în acest program.
Dave Grusch a declarat că există operațiuni de recuperare
și un program de inginerie inversă,
că am recuperat tehnologii care le depășesc pe ale noastre.
Toate zvonurile cumulate s-au dovedit a fi adevărate.
Am urmărit totul din primul rând.
L-am văzut pe George Knapp
vorbind despre Zona 51. De la el știam.
Cadrul e mai propice ca niciodată abordării acestor chestiuni complexe.
Profit de cunoștințele mele, de relații și de accesul special
pentru a sprijini efortul
și a afla de ce au venit și ce vor de la noi.
E ocazia pe care o aștept de 37 de ani
și intenționez să profit de ea.
E un caz cât se poate de serios.
A fost ignorat destul.
LOCUINȚA LUI GEORGE
Am vorbit cu cineva din deșert la telefon deunăzi.
Voia să-și păstreze anonimatul, dar știu cine e. Numele mi-e cunoscut.
I-am menționat numele
unei persoane de încredere pe care o știu de mult,
ca să văd dacă e autentic și dacă ne confirmă ceva.
Și se pare că da.
Persoana întrebată a zis:
„Cred că e un tip sincer.”
„A vorbit în Congres
și cu Arrow, noul birou al Pentagonului care cercetează OZN-urile.”
Dublă confirmare pentru martor.
Tipul meu a zis că e adevărat.
Pare legitim.
Urmarea firească e o întâlnire,
dar el nu e pregătit pentru așa ceva.
Între timp, o să mă axez pe cea mai importantă întrebare.
De ce au venit?
Pentru început, vom analiza comportamentul observat
de oameni din toată lumea.
OZN-urile sunt adesea văzute în baze militare,
deci ar putea să ne analizeze aptitudinile.
Par interesate de hrana noastră
și uneori se apropie de oameni,
încercând parcă să priceapă cine suntem și de ce trăim astfel.
Se vede iar!
De cele mai multe ori, se arată
în treacăt unui om sau unui grup restrâns,
iar apoi dispar.
Alteori, se lasă văzuți de mii de persoane simultan.
E o demonstrație de forță sau o tentativă de a comunica?
Orice ar fi, fenomenul e inteligent. Mai inteligent decât noi.
Poate e o operațiune de recunoaștere,
menită să contribuie cu mici crâmpeie la conturarea imaginii de ansamblu,
care explică fenomenele observate de peste 70 de ani.
Primul indiciu pe care vreau să-l urmăresc
rămâne un mister neelucidat al fenomenului OZN.
Mutilarea animalelor.
Azi au fost raportate aproape 15.000 de mutilări.
Chirurgii nevăzuți scot adesea organele reproductive,
ugerul, rectul, ochii sau urechile.
Mutilarea animalelor e cel mai misterios aspect
al întregului tablou al OZN-urilor.
Sunt raportate peste tot.
De obicei, cadavrul e exsangvinat,
dar nu sunt prezente urme de sânge.
Uneori se observă arsuri,
iar inciziile sunt foarte precise.
OREGONUL DE EST
Am început să cercetez mutilările la sfârșitul anilor '80.
Am avut multe cazuri în Nevada, în statul meu natal.
Nici până acum nu se știe cine face așa ceva și în ce scop,
dar au fost raportate fenomene aeriene suspecte
concomitent cu acestea, chiar de când au început să apară.
Poveștile despre vite mutilate și lumini ciudate pe cer
datează din 1890 în Statele Unite,
dar abia la începutul anilor '70 a început să apară un tipar.
Care-i treaba? Adună vaci?
Au propriile cercetări sau ne studiază lanțul trofic?
Își bat joc de noi, ca să ne vadă reacția?
Nu avem răspunsurile,
dar pare a exista o legătură simbiotică
între luminile neidentificate de pe cer
și aceste mutilări misterioase
din America de Nord, de pe tot mapamondul.
Pista pe care o urmăresc azi e de actualitate.
Fermierii din Oregon au raportat mutilări ciudate.
Un șerif pe nume Jeremiah Holmes a investigat aceste cazuri.
Ca mulți alți oameni ai legii din America de Nord
care au căutat un răspuns, omul e contrariat.
Sper că, sprijinindu-i ancheta,
vom înțelege mai bine cu ce ne confruntăm aici.
Vom lua în calcul toate posibilitățile.
I-am cerut unui apropiat, Doug Laux, să ne întâlnim aici
și sper să găsim niște răspunsuri.
Sunt un fost ofițer de informații CIA.
Cei de la Hollywood m-ar clasifica drept spion.
Cât am lucrat acolo, am fost agent sub acoperire.
E o viață plină de minciuni, trăită sub pseudonim,
al cărei unic avantaj e acela că identifici rapid mincinoșii.
Experiența lui pe teren e impresionantă.
A riscat totul.
Știe totul despre contraspionaj și alte trucuri.
Mă bucur să te văd.
Nu e un adept al fenomenului OZN, deci poate să fie obiectiv
și să ofere perspective care mie mi-ar putea scăpa.
- Mulțumim că ai venit. - Sigur.
Ni s-a spus că ai fost fermier.
- Înainte să fii polițist. - Da.
Și că ai fost martor la aceste mutilări.
- Da. - Ce s-a întâmplat?
În 2004, lucram la o fermă din sudul Oregonului.
Cât am fost acolo, au avut loc mai multe mutilări.
- Să mai întreb dacă au fost elucidate? - Nu.
Câte rapoarte a primit departamentul tău?
De la primul caz, din 2019, cred că am avut...
Au fost cinci.
Erau ceva asemănări?
Un element comun, care să te facă să te întrebi
dacă nu cumva era același autor?
Organele reproductive lipseau.
La fel și urechile, limba sau botul.
Uneori, o parte din obraz era extirpată.
Se vorbea despre animale de pradă,
cultiști și extratereștri.
Alții dădeau vina pe guvern.
Se încearcă elucidarea misterului mutilărilor
încă de la apariția lor.
Fermierii din New Mexico, când a luat amploare numărul mutilărilor
de vaci, oi și cai,
au angajat un fost agent FBI.
A fost un fiasco. A anchetat sumar problema
și a prezentat un raport citat ulterior de nenumărate ori.
„Animale de pradă.”
„Coioții și pumele au făcut asta.” Dar e fals.
Coioții nu taie animalele cu bisturiul.
Unii susțin că e opera sataniștilor.
Unde sunt acești fanatici cu lasere
și de ce nu-s prinși?
Zece mii de cazuri, zero făptași prinși.
Sunt niște sataniști al naibii de invizibili.
Niciun om al legii nu zice de extratereștri.
- Cine ar spune asta? - Așa e.
Dar se întâmplă ceva ciudat.
Ca anchetatori, nu vrem să fim subiectivi când anchetăm ceva,
căci am putea ignora dovezi
care indică altceva.
Mobilul duce la găsirea făptașului.
Neștiind motivul, nu vom găsi pe nimeni.
Știu că nu toți fermierii raportează incidentele astea.
Cine ar vorbi cu noi?
Dave Hunt a fost primul... A fost primul meu caz.
Era destul de reticent la început.
Ulterior, a fost mai deschis. Cred că ați putea discuta cu el.
Districtele Grant, Harney, Crook și Deschutes...
În toate au fost cazuri recent.
Nu mă lansez în această anchetă cu idei preconcepute.
Dar, dacă încep să remarc tipare, nu pun nimic pe seama unor coincidențe.
Ce provoacă această repetiție?
De ce se întâmplă asta?
Ceva provoacă aceste fenomene.
Vreau să știu ce.
Sergentul ne-a dat două indicii solide
în legătură cu două incidente produse la 320 km unul de celălalt.
Eu o să verific un caz din districtul Wheeler,
iar Doug se va întâlni cu un fost fermier din Harney.
E în afara jurisdicției sergentului Holmes,
dar cazul a ajuns la urechile tuturor oamenilor legii din Oregonul de est.
Intrăm în Burns, Oregon.
Un lucru e cert: nu se ajunge ușor aici.
Am o persoană de legătură pe nume Colby.
A fost martor la mutilarea vitelor.
Cel mai bine e să mergi la kilometrul zero
și să afli totul direct de la sursă.
Din câte am auzit, Colby nu prea crede în extratereștri.
E alegerea lui,
dar faptul că e dispus să vorbească cu mine
arată că vrea și el niște răspunsuri.
Colby?
- 'Neața! - Doug Laux.
- Ce faci? - Încântat.
- Mersi că ai venit așa de devreme. - Sigur. Bun-venit!
Sunt Colby Marshall. Am crescut aici, în districtul Harney.
Familia mea e în această comunitate de șase generații.
Îmi cresc copiii aici.
O să întind astea în benă.
Am avut cinci tauri
care au fost uciși și mutilați
în decurs de 24 de ore.
Cowboy-ul meu a găsit primul taur aici.
O situație foarte ciudată.
Când l-a descoperit pe al doilea, am înțeles că avem o problemă.
Doi în aceeași zi, da.
Întocmai.
Am sunat la poliție și la Serviciul Silvic.
Am luat legătura cu șeriful.
I-am chemat pe toți să caute probe criminalistice
care să ne ofere un indiciu despre autorii acestor crime.
Am oferit și o recompensă de 25.000 de dolari.
Nimic, zero rezultate.
Ar fi bine să aruncăm o privire.
Aș vrea să văd totul cu ochi mei. Dacă ești gata, să pornim!
BURNS DISTRICTUL HARNEY
FOSSIL DISTRICTUL WHEELER
Am ajuns în Fossil, Oregon, la întâlnirea cu Dave Hunt.
Șeriful spune că Dave Hunt e un cetățean de încredere,
un tip perfect integru, care locuiește aici de o viață.
Fermier de a cincea generație, au terenul de 70 de ani.
Nu l-am convins ușor să stea de vorbă cu noi. La fel sunt și vecinii.
Cel puțin 12 vecini au avut probleme similare.
Nu vor să devină vedete sau să lanseze propriul podcast,
ci să scape de probleme.
Am urmărit cazuri similare în toată America de Nord. Fermierii nu vorbesc.
E cam greu s-o faci. Când ai trăit o viață în prezența vitelor,
când știi absolut totul despre ele,
iar apoi vezi o anomalie de genul ăsta...
Parcă te pune pe gânduri un timp.
Vorbește-mi despre animalele pierdute!
Taurul s-a dus în decembrie.
Vaca, în iunie sau iulie, în anul următor.
Și n-a fost doar aici, ci și în John Day, Seneca și Antelope.
- Cazuri sunt peste tot. - Câte au fost în zona asta?
Multe. Vreo 15, 20.
În ce interval?
Cam în ultimii trei, patru ani.
Înțeleg că s-au întâmplat lucruri ciudate și înainte de asta.
Nu știu cauza, dar am avut niște cercuri
pe terenurile noastre.
E un anumit model. Apar și dispar periodic.
Primăvara se văd foarte bine.
Cam tot atunci au apărut și ele.
Ceva fenomene ciudate de pe cer asociate cu aceste incidente?
Da. Am văzut... O să-l numesc un „obiect zburător neidentificat”.
- Descrie-l! - Era rotund.
Avea ferestre dreptunghiulare verzi la mijloc,
iar cele de sus erau roșii, rotunde.
Cât a stat acolo?
Destul cât să apuc să-mi iau pușca.
- Și ai tras? - Nu. E o poveste amuzantă.
Obiectul era tot acolo. M-a sunat soția.
Am ieșit, l-am văzut și am zis că o să-l împușc.
Mi-am luat pușca, dar, să vezi și să nu crezi...
Acum era acolo, dar când l-am luat în țintă,
a dispărut.
Brusc?
N-a plecat nicăieri, a dispărut.
Nu e o surpriză să aflu că s-au văzut OZN-uri
în zonele cu vite mutilate. Sunt cazuri raportate pe tot globul.
Dar celelalte aspecte ale cazului prezentat azi,
cercurile găsite aici...
Cercuri uriașe, apărute din senin pe ogor.
În anii următori, iarba care crește acolo
e mult mai viguroasă decât cea din jur.
Ce-i cu ele?
De ce nu anchetează asta nicio agenție federală?
Nu-i cred pe martori?
Sau e ceva obișnuit?
Îmi arăți unde ați găsit vaca și taurul?
Da.
- Știu cât costă taurii. - Da.
Între cinci și zece mii de dolari.
Fiecare atac provoacă pagube de circa 20.000 de dolari.
Dacă îți distruge cineva mașina de 20.000 de dolari,
n-o să-ți pice prea bine.
Dar dacă-ți distruge cineva cinci mașini?
Prima explicație:
Colby are dușmani care i-au provocat pagube de 100.000.
- Exact. - Sigur, întrebare e de ce.
Te-ai gândit că ar putea fi ceva paranormal?
Sigur ai dat și de unii care se gândeau la extratereștri.
- Da. - Ce părere ai despre asta?
Nu cred că sunt neapărat extratereștri.
Cred că e un grup de oameni.
Știu că mulți au idei preconcepute, dar nu e și cazul meu.
Cu cât ai mai multe date despre cazul respectiv,
cu atât mai mult te voi înțelege și voi crede ceea ce-mi spui.
Mai ales când sunt lucruri
care pot părea ciudate la început.
Când cowboy-ul a găsit primul taur, era chiar aici.
Doamne! Nu mă așteptam să găsim oasele tot aici.
Da.
Când am ajuns, am văzut oasele.
E ireal.
Animalul zăcea acolo, fără organele genitale.
Organele de reproducere au fost excizate, dar animalul nu prezenta alte răni.
Ce să faci cu boașe de taur? Le găsești gratis la măcelărie.
Nu era sânge în jurul animalului sau pe cadavru.
Iar în următoarele luni, cadavrul animalului
s-a dezintegrat.
Nu a fost sfâșiat de necrofagi sau de altceva.
După un simplu calcul personal, aveam cam 50 de litri de sânge.
- Da. - E al naibii de mult sânge.
Exact. Care o să facă mizerie.
- Multă. - Da.
Și atunci, cum faci asta fără să verși un strop?
Ar trebui ca taurul să fi fost exsangvinat înainte.
Înainte să-i scoată organele genitale, trebuia golit de sânge.
Da.
Se văd chiar acolo, lângă copacii aceia,
oasele celui de-al doilea taur mutilat.
Da, le văd de aici.
Ca în cazul primului taur, ajungând aici
putem vedea că oasele sunt încă prezente.
Nu au ajuns necrofagi sau prădători
la acest animal, ca să-l sfârtece și să-l împrăștie peste tot.
Oasele astea sunt perfect curate.
Nu sunt roase sau sparte în bucăți
de coioți și de alte animale.
- Cu colții. - Exact.
Asta înseamnă
că animalele de pradă au adulmecat ceva
și au știut instinctiv să nu se atingă de carnea asta.
- Sunt cinci, nu? - Exact.
Nici alții nu au fost atinși de necrofagi.
- Exact. - Deci...
Nu există coincidențe. Nu s-a întâmplat într-un vid.
- E imposibil. - Categoric.
Îmi provoacă furnicături complexitatea operațiunii, care a decurs fără greșeală.
Înțeleg de ce oamenii pun asta pe seama extratereștrilor.
Un lucru e cert: operațiunea asta a avut un scop.
Cineva a acționat în forță,
iar intervenția e extrem de avansată.
Aici e pășunea pe care ținem taurii.
Ne oprim aici.
Acesta e locul.
- Chiar aici? - Da.
Taurul zăcea aici,
cu fața încolo și cu picioarele din față întinse,
într-o poziție în care n-am mai văzut vreo vită vreodată.
Nu existau urme sau sânge.
Îi lipseau botul, limba și urechile,
iar coada era jupuită.
Precizie maximă... Eu le-am numit „incizii”.
Au fost tăiați la cald,
fiindcă părul e ondulat și carbonizat pe marginea inciziilor.
E zăpadă în acea perioadă a anului?
- Da, cam 10 cm. - Zăpadă de 10 cm.
- Da. - Și zero urme.
Nu sunt urme.
Și nici sânge.
Nicio picătură.
Animalul nu avea sânge în el.
Veterinarul a spus că animalul nu putea rămâne fără sânge
decât sângerând când era în viață,
pentru ca inima să-l pompeze pe tot.
- O moarte oribilă, nu? - Așa e.
Ceilalți tauri de pe pășune erau îngroziți,
deși de obicei nu sunt, îi pot mângâia fără probleme.
Ca văcar, asta îți spune multe.
Doar un incident extrem de ciudat putea să sperie taurii în asemenea hal.
Demult, un reporter de investigație
a numit-o „recoltare extraterestră”.
Nu știu dacă asta e, dar e limpede că există cineva
care prelevă organe de la vite.
Și nu sunt cele dorite de noi.
Am găsit vaca asta moartă, cu capul în sus.
La șase luni după cazul din decembrie, în iulie.
Respectând gravitația, capul trebuia să fie jos când murea animalul.
Vaca era moartă, dar avea capul sus.
- E ciudat și terifiant. - Da.
De unde știi că nu e vorba despre un om?
Sunt văcar de 70 de ani.
Știu în ce moduri poate muri o vacă,
iar ăsta nu e unul dintre ele.
Nu poți să ridici un taur de 1.100 kg, să-l pui în poziția aia
să-i excizezi organele
și să-l golești de sânge fără nicio urmă.
E imposibil.
Ceva a ridicat taurul, probabil, i-a făcut toate grozăviile alea
și l-a lăsat jos.
Dacă a putut ceva să facă asta fără a lăsa vreo urmă,
de ce n-ar veni să ucidă zece mâine, nu?
- Te aduce la sapă de lemn. - Sau să atace oameni.
- Da. - Parcă recoltează ceva.
- Exact. - Recoltează.
Recoltează, fix asta fac.
Nu vin să-i omoare și să-i lase baltă,
ci recoltează organele dorite de la toate animalele.
Și fiul lui Dave a fost martor
la fenomene inexplicabile.
- Bună! - Soția, Ginger.
Ginger, mă bucur să te cunosc. Deci aici l-ai văzut?
Da. Treceam cu mașina și am văzut un cerb mare.
Toți vor să vadă cerbi impunători.
M-am oprit să-l filmez. Era chiar acolo, lângă culme.
N-am observat nimic ciudat pe loc.
Dar l-am arătat cuiva
și m-a întrebat: „Ce-i aia?” Era ceva în spatele lui...
- Îmi arăți? - Da.
- El e. - Vezi acolo, în spate?
- Merge ceva pe acolo. - Da, dar...
E un animal sălbatic.
Știm cât de sperioase sunt.
Nu te poți apropia atât fără să te simtă.
- Trebuia să reacționeze. - Absolut. Să fugă.
Dacă era un om, cerbul ar fi...
L-ar fi simțit imediat.
El se uita la mine.
Dacă era atât de aproape de el,
ar fi șters-o imediat.
Dacă mărim, devine foarte ciudat.
Pot să distribui online înregistrarea?
Desigur.
Cu toate celelalte întâmplări din zonă, chiar că e ciudat.
Se integrează perfect.
După faza cu taurul și cu vaca,
fiica mea era pe verandă într-o seară de vară
când a trecut în zbor o chestie triunghiulară, cu trei lumini.
A strigat la mine. Am luat binoclul, să mă uit.
Zbura jos, în liniște totală. Nu se auzea nimic.
- Peste casă? - Da.
- Se vedea vreun simbol? - Nu.
Păreau chestii mecanice, tuburi și cabluri
sub chestia asta. Și trei lumini mari într-un colț.
Cum spuneam, nu ne prea gândim la asta,
fiindcă e ceva inexplicabil.
Ce rost are să ne frământăm?
Nu ne stresăm. Noi doar...
- Nu prea ai ce face. - Exact.
Poliția nu știe.
Speri doar să plece.
- Exact. - Da.
O siluetă umanoidă care merge pe deal,
două OZN-uri văzute de membrii familiei,
două cazuri clasice de mutilare și cercuri. Toate astea, cumulate,
sugerează o legătură între aceste fenomene ciudate.
Preiau toate informațiile
și i le transmit unui coleg,
care ne poate ajuta să obținem imaginea de ansamblu și motivația.
Nu există om pe lume care să fi cercetat
mai multe mutilări decât Colm Kelleher.
Colm e doctor în biochimie.
A fost prezent la zeci de mutilări de animale pe tot globul.
A prelevat mostre pentru laborator,
le-a analizat și a colaborat cu veterinari.
Are niște teorii în privința incidentelor.
Am discutat câteva zile cu fermieri și cu oamenii legii.
Au avut cam 12 cazuri în zonă, dacă nu chiar mai multe.
Fermierii nu le raportează mereu.
Fermierii au păreri diferite în ceea ce privește vinovatul.
Domnul din Burns crede că sunt oameni. El crede că sunt extratereștri.
Că e cineva de sus,
care ne vizitează și prelevă organe.
În ce scop? Nu se știe.
Asta îmi amintește de o prelevare de mostre.
Nu vreau să spun mai mult,
fiindcă e o teorie care se axează pe anumite tipare,
cele ale țesuturilor excizate de la animale.
Ni s-a părut interesant că animalele de pradă nu le-au devorat.
Cum a spus și el, s-au descompus în cele din urmă.
- E un caz clasic? - Aș zice că da.
La începuturile NIDS, Institutul de Descoperiri Științifice,
am plasat o cameră video pe un animal,
să vedem dacă apar animale de pradă.
Două nopți la rând, nu s-a apropiat nimic de vacă,
deși zona era plină de coioți.
Înregistrarea nu minte. Nu s-a apropiat niciun animal.
De ce e atât de dificil să tragem o concluzie?
Cred că fenomenul mutilării vitelor
este, prin natura sa, înșelător.
Cine face asta e extrem de versat,
se pricepe la chirurgie
și dispune de echipamente sofisticate.
A fost o demonstrație ritualică de putere brută și precizie.
Practic, este o formă de intimidare psihologică.
Dovezile demonstrează că sunt mereu cu un pas înainte.
Iată un gând care nu-mi dă pace noaptea.
Dacă le fac asta animalelor, cum rămâne cu noi?
Fenomenul de mutilare a vitelor nu e un semn încurajator.
Cât de des sunt ostili cu oamenii?
Există răni pe care le-am studiat,
dar motivația fenomenelor OZN rămâne învăluită în mister.
Sunt oameni surprinși într-un moment nefericit
și răniți fiindcă au fost prea aproape de un sistem de propulsie,
de o armă energetică sau de altceva care i-ar fi putut răni?
Cazul Colares, din Brazilia, a fost complet diferit.
Insula Colares, din nord-estul Braziliei,
a fost asediată preț de aproape un an
de zeci de obiecte de dimensiuni diferite,
care vânau oameni.
Ați studiat asta?
Da. Intenția de a răni populația era clară.
Au existat și oameni uciși.
Am auzit de cazul Colares când am pornit pe calea asta,
cam la începutul anilor '90.
Și atunci părea ciudat.
Nu se potrivea deloc cu ceea ce știam despre OZN-uri.
Am citit tot ce am găsit,
dar cazul respectiv era unic.
LOCUINȚA LUI GEORGE
La început, nu eram neapărat intimidat de ideea vizitatorilor extratereștri.
O confirmare ar fi fost un moment istoric.
Dar, progresând, am intrat în contact cu aspectele negative ale fenomenului.
Colm are dreptate.
Incidentul din Colares, Brazilia, ar putea fi cel cu adevărat extraordinar.
La finele anului 1977, sute de oameni de pe malurile râului Tocantins
au fost atacați și răniți de chestii venite din cer.
Unii chiar și-au pierdut viața.
Imagini cu răniții s-a răspândit în toată lumea.
A devenit cel mai documentat, dar și cel mai puțin înțeles fenomen OZN
din istorie.
Au fost foarte secretoși acolo, cum au fost și aici.
- Ce faci, Thiago? - Bine, George. Tu?
Apreciez timpul acordat.
În toate cercetările mele legate de Colares,
se zicea că martorii și victimele refuză să vorbească.
La fel e și acum?
În trecut, refuzau să vorbească de teama repercusiunilor.
Dar nu mai sunt stigmatizați acum,
mai ales ca urmare a celor întâmplate în Statele Unite.
Publicul și societatea fac presiuni asupra guvernului
să dezvăluie totul despre fenomenul OZN.
Dacă mergi acolo, îi vei găsi pe cei atacați de aceste lumini.
Fenomenul continuă și astăzi.
Și acum, în prezent?
Da, are loc și în prezent,
iar oamenilor le e teamă să nu se repete
întâmplările de atunci.
Dacă fenomenul continuă, trebuie să merg acolo, să investighez.
O persoană de legătură are experiența necesară,
așa că am rugat-o să vină și să se alăture anchetei.
Sunt Vernice „Flygirl” Armour. Prietenii îmi spun Vee.
După două misiuni în Irak,
am devenit prima afro-americană pilot de vânătoare.
Nu sunt vreun geniu.
Am lacune serioase în aviație și în aeronautică.
Nu știu mai nimic despre asta. Ea a fost pilot de elicopter în marină.
Cunoaște principiile de funcționare și tipurile de aeronave.
- Bun-venit, Vee! - George.
A fost și polițistă, deci știe cum decurge o anchetă.
E o dură în meseria ei.
Am urmărit fenomenul mutilării vitelor.
- E înfiorător. - Da.
Dar n-au fost atacați oameni.
Avem aici un caz în care au făcut-o. E Operațiunea Prato.
E o anchetă în Brazilia.
Zeci de oameni au fost arși de presupuse lasere.
„Virând brusc la 90 de grade, schimbând viteza la peste 10.000 de metri.”
- Nu avem noi tehnologia necesară. - N-o aveam nici atunci, deci e altceva.
Ca piloți militari, suntem antrenați pentru tot felul de situații,
tradiționale sau neobișnuite.
Cum te antrenezi pentru ceva
care-ți depășește cu mult abilitățile tactice?
Pentru ceva care sfidează legile cunoscute ale fizicii și ale aerodinamicii?
Dacă vrem să le stabilim intențiile,
ce vor de la noi și de ce prezentăm interes,
să analizăm și părțile neplăcute, cum ar fi aceasta.
Să vedem ce aflăm în Brazilia.
Bine, să mergem!
Intenționau să facă rău?
Ce puteau face obiectele de pe cer?
Ce știu Forțele Aeriene braziliene? Au obținut dovezi concrete?
Dacă sunt extratereștri și s-au întors, de ce tocmai acolo, la acei oameni?
Voi afla toate astea.
Subtitrarea: Gabi Nițu