Přistáli jsme v Brazílii, kde budu zkoumat mimozemské záměry
stupňující se od útoků na dobytek v Oregonu,
po jedno z nejnebezpečnějších setkání s UFO všech dob, v Colares,
kde byly údajně stovky lidí napadeny UFO
na konci 70. let a aktivita se v poslední době zvýšila.
Tohle není cestování pro nesmělé.
Nemůžete jen tak skočit z letadla v Las Vegas
doprostřed amazonské džungle.
Tady se to děje.
Musíte sem dolů a mluvit s lidmi, kteří to zažívají.
- Byla jsi někdy v Brazílii? - Nikdy.
- Vím, že cestuješ. - Jsem tu poprvé.
Plán je, setkat se s brazilským expertem na UFO, Thiagem Tecchettim...
- Jak se máš? - Těší mě.
- Vee. - Těší mě.
...nalodit se na trajekty proti proudu řeky,
tam, kde došlo k pozorování, které může napovědět,
proč k útokům došlo.
Naším cílem je malé město na řece Tocantins jménem Barcarena.
Thiago a jeho společník Nathan navázali kontakt
s místním jménem Jhonny...
George. Těší mě.
...který byl údajně pravidelně svědkem této činnosti.
Jak dávno jsi to viděl?
JHONNY MONTEIRO SVĚDEK
Před pár týdny jsem viděl ohnivou kouli na obloze,
která začala prudce zatáčet.
Naštěstí jsem měl mobil a podařilo se mi ji natočit.
Má to na mobilu. Natočil to, má video.
On to natočil?
Natočil to. Jo.
Máš to?
- Ukaž nám to. - Jo.
Podíváme se.
Myslel bych, že to mohl být meteorit nebo letadlo,
kdyby to letělo rovně, ale prudce to zatočilo.
Letělo to mým směrem, ale otočilo se to o 90 stupňů.
To je nemožné.
Zmizelo to.
PÁTRÁNÍ PO VETŘELCÍCH
Už jsi to někdy viděl?
- Už jsi to někdy viděl? - Ano.
Tady na ostrově.
Taky jsem to nedávno vyfotil.
Viděl jsem předmět vznášející se přímo nad mou hlavou.
Můžeme to vidět?
Ano.
Tohle je ten předmět Vyfotil jsem to.
Fotil jsem to ráno.
Fotil jsem tady na ostrově v lese malá zvířata.
Fotil jsem malá zvířata,
a narazil jsem na tenhle předmět nad středem pole.
Přiznávám, že v tu chvíli se mi to podařilo vyfotit...
Jakmile jsem to však vyfotil, dostal jsem strach a utekl.
A tyhle značky...
Kdysi dávno,
než byly kruhy v obilí, jim říkali talířová hnízda.
Jo!
Byly v Austrálii, na Novém Zélandu, a všude po světě.
To je velmi zvláštní.
- Neviděls, jak to vzniklo? - Ne.
Jsou i další svědci?
Jsou tu další, kteří to také viděli?
Ano. Asi... Z obyvatel ostrova
tento fenomén vidělo už asi 50 %.
Nejlepší případy jsou ty, kde je několik svědků.
Ještě lepší jsou tyhle s fotkami nebo videi.
Ještě lepší jsou ty, které mají fotky, videa, svědky
a pak fyzické důkazy, kde mohl přistát talíř.
Jsou to informace, které by se daly spojit do teorie.
Jsou lidé vyděšení, nebo je to běžná součást života tady?
Ne, všichni lidé, všichni, kdo bydlí tady na ostrově...
Všichni obyvatelé ostrova, promiňte.
Utrpěl někdo zranění nebo byl nějak zraněn?
Těmi světly?
Ne. Jen... když se přiblíží, když se k nám přiblíží,
věřím, že všichni přítomní utíkají ze strachu.
Jen se přiblíží, a když se přiblíží, utečou.
V Barcareně z nebe sešly věci, které vyděsily lidi k smrti,
rozprchli se a utekli.
Colares je jiný šálek kávy. Ti lidé byli napadeni.
Nikomu se tu nic nestalo.
Zjišťujeme, proč nás navštěvují.
- To je hlavní mise. - Jo. Jaký mají záměr?
Je na tomto místě něco speciálního,
kam by pořád chodili?
Věřím, že důvodem je, že se jedná o ostrov a voda je vodičem energie...
Protože je to ostrov a je obklopen vodou,
je pro ně snadné tu přistát nebo nás navštívit.
Zeptám se na to video.
Z pohledu letectví, co jiného než UFO to může být?
- Meteor? Letadlo? - Taky nad tím přemýšlím.
Meteor očividně bude mít nějaký pohyb
a malou stopu, kdybychom ho mohli vidět.
Nevypadalo to jako letadlo, protože ten oheň, chcete-li,
pohltil celou věc a neviděli jste nic před ním.
Navíc to bylo jen tohle kolo oranžové záře.
Levitovalo to.
- Levitovalo. - Než se to pohnulo.
Ale ta rychlost,
rychlost, jakou odletí a pak zmizí,
to letadlo neumí, že?
Nejvíc by se tomu podobala světlice.
Ale ta když vystřelí...
je to jako...
Vyletí z pistole a uvidíte malou stopu.
Nic z toho to nebylo. Nějak se to tam vznášelo.
Jo, dost dlouho na to, aby Jhonny vytáhl telefon a nahrál to.
Pak se to začalo hýbat. Takový oheň neznám.
Správně. Pohyboval se rovně.
Skoro jako by to vyjelo do západu slunce a...
A zmizelo.
Slyšeli jsme tolik rarit.
Polovina lidí kteří tu žijí, ty věci viděli,
a mají videa i fotky...
Nepřišli na to, proč je vidíme,
ale je jasné, že došlo ke kontaktu.
A tato neustálá aktivita trvá velmi dlouhou dobu,
až do současnosti.
Proč jsou zde místa UFO?
Proč se ty věci vracejí znovu a znovu na stejná místa,
někdy i po mnoha letech? Je tam portál?
Nějaký dálniční systém, který používají jako východ a vchod?
Možná mají zájem o konkrétní lidi, které sledují
po dlouhou dobu.
Možná v těchto oblastech existují zdroje,
které je zajímají.
Nevíme.
Neřeknou nám to.
Můžeme jen hádat, na základě toho, jak bychom v těchto situacích reagovali.
Ale souvisí to s tím, co se stalo v Colares?
Polovina lidí tady tyhle věci viděla.
Je úžasné, že je tu vidělo tolik lidí.
Jasně. Ale nikdo tu nebyl napaden.
Nebylo to nepřátelské. Možná tu jde o něco jiného.
Pokud chceme pochopit, proč došlo k útokům v Colares,
musíme se vrátit po řece, abych zjistil,
co během té děsivé události původní svědci a oběti zažili.
Všechno to začalo v dubnu 1977,
když vesničané v malém ostrovním městě v brazilské Amazonii
začali hlásit pozorování světla na obloze,
které zdánlivě útočilo na lidi na zemi.
Na místo vyrazilo brazilské letectvo.
Byli tam měsíce, vyslýchali svědky,
sbírali informace,
studovali místa, kde se to stalo.
Lidé v Colares byli k smrti vyděšení.
Stovky jich vzaly nohy na ramena.
Byli vyděšení tím, co se tam dělo. Odešli.
A většina z nich o tom nikdy veřejně nepromluvila.
Mnozí se přestěhovali do hlavního města státu Belém,
kde se snažili žít dál.
Jako s mnoha dalšími svědky UFO po celém světě,
i tito byli zesměšněni. Nikdo jim nevěřil.
Myslím, že jsem slušný reportér.
Umím přimět lidi, aby se otevřeli.
Pracuju na tom.
Snažím se lidi přesvědčit, aby mluvili o něčem, o čem nechtějí.
je v tom um a dobře mi to slouží.
Nemůžu říct, jak moc se na tuto příležitost těším.
- Díky, že jsi s tím pohnul. - Moc rád.
Je jako symbol.
Ta fotka obletěla celý svět. Čtu o tom už 30 let.
A konečně máme šanci mluvit
nejen se svědkem, ale s tím pravým svědkem.
Ano.
Je tu jeden člověk, který je tváří celého toho incidentu.
To je Aurora.
Utrpěla velmi zřetelná zranění.
Je vlastně ztělesněním incidentu v Colares v jedné osobě.
Ale o tom, co se jí stalo, odmítala mluvit více než 40 let.
- Děkuju. - Georgi, po tobě.
Víme, že lidem ublížili, že došlo k vážným zraněním.
Ale nevíme, jaký byl záměr.
Byl to nepřátelský útok, nebo se tu děje něco jiného?
Můžete nás vrátit do té doby,
kde jste byla, co jste viděla a co se stalo?
Vraťte se do roku 1977.
Řekněte nám, kde jste byla, co se stalo...
- Ano. Bylo mi tehdy 18 let. - Do toho.
Byl... Nevím, jestli tam ještě je.
Byl tam obrovský kaštan. Hodně vysoký.
Myla jsem nádobí
a najednou jsem nad tím kaštanem viděla jasné světlo.
Bylo nad tím kaštanem.
Viděla jsem jasně, že se ta věc otáčí.
Takhle se točila.
Takže předmět ve tvaru disku se světly měnil barvy, otáčel se?
Předmět ve tvaru disku, se světly.
- Ano. - Zasáhl vás paprsek?
Zasáhl mě. Ano.
Když jsem viděla ten stroj nad kaštanem, jen jsem tam stála.
Když jsem na sobě uviděla ten paprsek, byla jsem vyděšená.
Vzhlédla jsem a uviděla červený paprsek, když v tom mě zasáhl do hrudi.
Bylo to jako jehla, jako by mě něco bodlo.
Ucítila jsem píchnutí jehly. Víte?
Bolelo to jako píchnutí jehlou.
Bylo to jako jehla.
Když mě to zasáhlo do hrudníku, pálilo to.
A s tím pálení jsem cítila i éter.
U každého případu UFO
hledáte fyzické projevy, které jsou měřitelné.
A pach je jedním z nich.
Byly hlášeny silné pachy
skoro všude, kde došlo k aktivitě UFO.
Lidi říkají, že to páchlo kovem nebo elektrikou.
Jsou případy, kdy byli lidé odvezeni na lodi
na lékařské procedury, kde to smrdělo jako v nemocnici.
Jiní říkali, že cítili silné květinové vůně,
jako by je měly uklidnit.
Když se lékaři podívali na ta zranění, jak reagovali?
Taky to cítili.
Když mě vyšetřoval, řekl, že cítí tekutinu.
Byly tam tři díry. V prsou jsem měla tři díry.
Máte o tom ještě důkazy? Je to ještě vidět?
- Máte ještě ty jizvy? - Trochu. Tady, na prsou.
Trochu.
Nešlo jen o mě. V Jurunasu je spousta dalších.
Co je zvláštního na tom, co se stalo vám a Colares je,
že je v celé historii tématu UFO neobvyklé,
aby tyhle věci napadly lidi.
Nechápeme, proč se to stalo tady. O co jde?
Podívejte, já nevím.
Nevím, co vám mám říct. Proč útočili.
Lidé na ulici říkali: „Myslíte, že to bylo kvůli odběru krve?“
Je to velmi podobné tomu, co bylo hlášeno
v případech s dobytkem,
kde přiletí něco z nebe, rozseká je to,
a odebírá vzorky z různých částí krve a těla.
Je to vyspělá civilizace s technologií, kterou my nemáme,
a vnucuje svou vůli nižší civilizaci, což jsme v tomto případě my.
Ale zatím je to jen teorie.
Potřebujeme informace k vyplnění mezer o tom, co to bylo.
Místní vyšetřovatel v oblasti Belém nás spojil s ženou jménem Laura,
která má také příběh o napadení světel na obloze.
Chci zjistit, jaký je její příběh
a jak přesně to souvisí s příběhem George z druhého konce města.
Tady jsem bydlela.
Tohle je dům, kde jsem bydlela.
Jak často jste...
Vrátila jste se sem do dneška někdy?
Nebo nikdy?
Ne, nikdy jsem se sem nevrátila.
Jsem trochu skeptická.
Byli to nutně mimozemšťané?
Bylo v té džungli něco jiného?
Je možné, že existují i jiná vysvětlení.
Co se tu stalo?
Byla to hvězdná noc. Bylo to krásné.
Zrovna jsem se na to dívala.
Pak jsem zahlédla něco, co vypadalo jako padající hvězda. Velmi jasné světlo.
Ale letělo to mým směrem. A svítilo mi to sem.
A bolelo to.
Jaké to bylo, když vás to zasáhlo?
Jako bych se spálila.
Bylo to děsivé. A jak jsem říkala, šla jsem dovnitř, protože mě to bolelo.
Když se to k vám přiblížilo, jak to světlo vypadalo?
Bylo bílé, červené nebo jiná barva?
Bílé. Bylo to bílé světlo.
Viděla jste, jak vás zasáhlo do hrudníku?
Nebo jen cítila horko?
Ne, letělo ke mně a zasáhlo mě.
Letělo, jako by padalo, rozumíte?
Trefilo mě a cítila jsem ten zásah.
Ne, tady je jizva.
Můžu ji vidět?
Jsou tam dvě jizvy.
Páni.
V tu chvíli jsem cítila,
jak moc to ovlivnilo ji i její rodinu.
Dost na to, aby opustila svůj domov, který je ovlivněn dodnes.
Zajímá mě, zda ji to zranilo úmyslně,
nebo byla ve špatný čas na špatném místě.
Když jsem poprvé slyšel příběh o Auroře a ostatních,
znělo to jako by na ně ty talíře stříleli laserové paprsky.
A ano, je tam paprsek světla. Ale uvnitř, jak to popsala,
bylo nějaké vlákno a hák,
který jí uvízl v hrudi a odebral vzorky.
Není to jen útok naslepo.
Je to hodně podobné Lauře.
Viděla dopadat paprsek světla
a popálilo ji to na hrudi a nechalo tu značku „V“.
Pořád je to vidět.
Neviděla ten talíř, jen světlo. Žádný zvuk.
A jediné, co si pamatuje je to světlo a spálení.
Nebyla ještě malá, když došlo k událostem v Colares?
V původním Colares, ano. Jo.
Napadli ji jako dospělou.
To je o desítky let později. Po Colares.
Překvapuje mě, že se to pořád děje.
Páni. To je dost divný. O tom jsem nevěděl.
Takže víme, že v této oblasti existují nové aktivity UFO.
Vždycky jsme slyšeli, že útoky, které začaly v roce 1977, skončily
v podstatě v roce 1978, když skončila operace Prato.
Co děláš s tak zvláštním
případem svědka?
Dá se to nějak potvrdit?
Když jsem byla policistkou, s výpověďmi jsme byli opatrní.
Protože ta paměť je omylná, ne?
Moje zkušenost je, že lidé, kteří se vrátí k něčemu takovému,
říkají pravdu, jak ji znají.
Ale to neznamená, že je to pravda.
Thiago nám pomáhá ještě s jedním člověkem.
Je to novinář, Carlos Mendes.
Byl u brazilského letectva, když probíhalo vyšetřování.
Viděl, co dělají, s kým mluvili,
informace, které shromažďovali.
Jako novinář doufám... I když nemluvíme stejným jazykem,
že si budeme rozumět.
Sledovat tento příběh dnes je dost těžké, natož tehdy.
V Brazílii v té době vládla vojenská diktatura, která to prostě uzavřela.
„Není tu nic k vidění, lidi. Je to šílený. Nic na tom není.
Jdeme dál.“
V té době většina novinářů v Brazílii
vzala letectvo za slovo. Carlos ne.
Carlos, George Knapp. Těší mě.
Carlos Mendes sledoval ten příběh od jeho počátku.
A od té doby se mu věnuje.
Vee a já pracujeme na tom, kolik lidí to vidělo,
kolik lidí bylo zraněno a v jaké oblasti.
Asi ve 20 obcích ve státě Pará...
Ve 20 městech.
...hlášení se velmi podobají
těm od lidí, kteří žili 300, 400 kilometrů od sebe a nikdy se nesetkali.
Jak dlouho?
Jak dlouho to trvalo?
Vyšetřování trvalo
od června 1977 do srpna 1978.
Trvalo to víc než rok a půl.
Oficiální zpráva je,
že brazilské letectvo vyšetřovalo incidenty v Colares
asi čtyři měsíce a pak to zametli pod koberec.
Carlos nám říká, že to není přesné,
že skutečné vyšetřování trvalo mnohem déle.
Řekni nám o tom brazilském vojenském vyšetřování,
co jsi viděl a co jsi mohl nahlásit.
Mluvili o tom otevřeně?
Byl to velmi napjatý vztah.
A byli velmi zastrašující.
Měl jsem debatu s kapitánem Hollandou.
Snažil se mě vyhnat z Colares.
„To není pro novináře.“
Kapitán Uyrangê Hollanda
byl velitel brazilského letectva, vedoucí operace Prato,
což v překladu znamená operace Talíř nebo Podšálek.
Jako zástupce brazilské vojenské diktatury
byl kapitán Hollando pod přísným rozkazem
kontrolovat, jaké zprávy se objeví.
O svých zkušenostech nic neřekl až do roku 1997,
kdy konečně promluvil o tom, co viděl.
Ta sonda měla nepravidelnou dráhu letu. Neletěla přímočaře.
Letěla, jako by se houpala.
Bylo to zdokumentované? Vyfocené?
Bylo. A taky natočené.
Tři měsíce po tomto rozhovoru se oběsil.
Brazilské letectvo napsalo tuto gigantickou zprávu.
Něco z toho znám, spousta věcí, se dostalo do Spojených států,
viděl jsem to.
Po pádu diktatury bylo brazilské letectvo
pokladnicí informací o incidentech v Colares.
Spousta těch informací byla předána brazilskou vládou
americké vládě, Obranně zpravodajské službě.
Viděl jsem nějaké složky.
Nezveřejnili jedinou stránku.
Věříš, že všechno odevzdali
a nenechali si kopie filmu a fotky?
Vzali to nejdůležitější.
Hlavní události.
Šestnáct hodin záznamu ze 32 dní vyšetřování ze strany armády.
Kdo jsou „oni“? Kdo to vzal? Kdo jsou „oni“?
CIA.
Tuhle fámu, že existují filmové záběry, nebo video
dramatických invazí UFO v Colares a okolí, jsem už slyšel.
A že si ty záběry našly cestu do Spojených států.
Ale co přesně bylo zaznamenáno?
Proč ten důkaz zůstává dodnes skrytý?
A čeho ještě byla brazilská armáda svědkem
během jejich 15měsíčního vyšetřování?
Snad najdeme nějaké odpovědi na ostrově,
kde brazilské letectvo provedlo operaci.
Kolik věcí od brazilského letectva jsi četl?
Asi tisíc stran.
- Tisíc stran? - Ano.
A to je oficiální dokument?
Stovky stran oficiálních dokumentů,
fotky, kresby a svědectví.
Cestou sem volal někomu, kdo pracuje pro agenturu.
Ptal jsem se: „Kde je ten film? Slyšel jsem o stovkách hodin filmu.“
Řekl: „Někdo z USA ho sebral.
Agentura, která má tři písmena. Můžeš hádat.“
Vím to, protože další třípísmenná agentura se to od nich snažila dostat
a byli odmítnuti.
Máte vojenské kontakty, se kterými můžu mluvit?
- Protože už jsou asi venku. - Snaží se s námi nemluvit.
Armáda je strukturovaná.
A má svá pravidla ohledně informací civilistům.
Ale doufám, že najdeme někoho,
kdo je ochotný a schopný mluvit o té vojenské operaci z první ruky.
COLARES BRAZÍLIE
A přímo tady bylo UFO?
Ano. Tady to začalo.
Takže operace Prato probíhala i tady?
Ano. Tu pláž využívala armáda a tamten ostrov využívali jako základnu.
Kdybych byl v roce 1977 na téhle pláži,
co bych viděl ve vodě i mimo ni?
Co viděli?
Stovky UFO různých tvarů.
Vidíte koule, tvary disků.
Armáda tam pozorovala
UFO přilétat a odlétat z vody a jak prolétá městem,
aby mohli prozkoumat, co se děje.
Ta masivní vojenská reakce v Brazílii byla neobvyklá, ale ne bezprecedentní.
V USA za druhé světové války
Los Angeles zažilo něco, co se později ukázalo být vzdušnou palbou UFO,
známé jako bitva o Los Angeles.
To vedlo americkou armádu k mobilizaci protiletadlového dělostřelectva,
což rozzářilo oblohu nad Hollywoodem.
A po nafilmování neobvyklého letounu přezdívaného Petrozavodská medúza
nad vesnicí u jezera v Sovětském svazu,
spustil Kreml rozsáhlé státní vyšetřování
fenoménu, který trval víc než 20 let.
Takže pokud nás chtěli vyprovokovat k reakci,
fungovalo to.
Lidé řeknou, že jsou to prostí lidé,
jsou to vesničané, popletli si to s vojenskou technologií,
nebo špatně pochopili přírodní úkaz.
Co na to říkáš ty?
Dnes tu technologii nemáme,
jak jsme ji mohli mít v roce 1977?
MILUJU COLARES
Když jsem se vyptávala na některé naše kontakty,
řekli mi jméno kapitána lodi.
- Ahoj. - Ahoj.
Můžeme si promluvit?
Ano.
Převážel vojenské úředníky tam a zpátky z ostrova,
kde vedli operaci během útoků.
Jaká byla zpočátku nálada? Měli strach nebo obavy?
VALÉRIA TLUMOČNICE
Jeden z kapitánů, kteří byli s námi na misi řekl,
že nic nehrozí. Bylo to v pohodě.
Ale po dvou týdnech jsme si začali brát zbraně
a dali zbraň i mně.
Jako člověk, který byl v boji a měl kolem sebe v boji civilisty,
vyzbrojujeme civilisty jen v těch nejzoufalejších situacích.
Očividně měli strach o své bezpečí.
Bylo to neklidné.
Takže to, co se stalo, je vyděsilo
nebo je to vyděsilo dost na to, aby dali kapitánovi lodi,
civilistovi, který nemá výcvik ve zbraních, zbraň?
Kdo všechno byl s tebou na lodi,
když jsi tam jel tak dlouho?
- Kdo byl s tebou na lodi? - Bylo nás pět.
Hollanda, Luciano, a další dva, jejichž jména jsem zapomněl.
Jeden byl vědec. To byl Luciano.
Páni. Byl někdo z nich Američan?
Myslím, že jo. Všichni byli vojáci.
Měli kamery?
Než začali točit, viděli jsme jen světlo.
Ale při pohledu na monitor jsme viděli jejich tvary.
Jak ty tvary vypadaly?
Měly tvar pasti na kraby.
Krabí past má tvar klobouku. Jako talíř.
Všichni říkali, že to byla vesmírná loď.
Bál ses vůbec?
Vyvolalo to ve mně zvláštní pocit...
Někdy, když jsem přišel domů, bolela mě hlava.
Páni. Co ten Američan dělal?
Co ten Američan dělal?
Pracoval s monitorem, s lidmi, kteří přišli kvůli světlům.
Nerozuměli jejich hlasům.
Zvuk byl nejasný...
Vše bylo matoucí.
Znělo to jako jazyk, nebo jen zvuky?
Bylo to jako jazyk, ano.
Slyšel jste to na vlastní uši?
Slyšel.
Říkal někdo, abyste o tom nemluvil?
V těch posledních dnech jsme pracovali a zeptal se mě...
Říkal, že odjíždí
a přijde mě domů vyslýchat hodně lidí,
ale nesmím s nikým mluvit.
Tak jo, vraťme se.
Bylo jasné, že se toho dělo hodně. Byla tam obrovská vojenská přítomnost.
Ta operace na ostrově trvala šest měsíců.
Proč bylo vyšetřování náhle ukončeno?
Kde je to video? Rosil říkal, že existuje nahrávka.
Zajímá mě, jestli George ví, kde bychom ho mohli získat.
Jaké jsi měla ráno?
Podle toho, co řekl kapitán,
tak některé věci potvrdil, třeba že vozil lidi na ostrov,
ale nebyli to jen Brazilci.
Byl tam Američan.
Měli jsme podezření, že tu byli Američané.
To, že tam byli Američané,
během brazilského vyšetřování
těchto bouřlivých událostí v Colares, je výmluvné.
Potvrzuje to spoustu podezření
o zapojení americké vlády v globálním měřítku.
Prý si pár týdnů po zahájení operace
začali brát zbraně.
A hlavní je, že ji dali i kapitánovi.
Vojáci mu dali zbraň?
Dali kapitánovi zbraň.
To o mnohém vypovídá. Brali to vážně. Jako hrozbu.
A snažili se komunikovat.
Lidé, kteří s ním byli na té lodi, se snažili komunikovat
s tímto zvláštním jiným jazykem.
Má na mysli nějaký jazyk, co nezní lidsky?
Správně. Vzpomněl si, jak to znělo.
- Já... - To jsem ještě neslyšel.
Napadlo mě pár věcí.
Zaprvé, vím, že Colares proběhlo už dávno,
něco z dávné historie. Není to dávná historie.
Něco podobného se tu děje dodnes,
tehdy a teď se často kolem vody něco děje.
Proč? Souviselo to s výzkumem nebo vzorkováním.
Je možné, že zranění nebyla úmyslná,
že šlo o vedlejší účinek téhle operace.
Ale překvapilo mě, co Vee zjistila od kapitána lodi.
Že uprostřed všeho, co se tu dělo,
se zdá, že tu byl pokus o komunikaci.
Největší otázky jsou, jaký byl účel té zprávy?
Co bylo nahráno? A kdo ji dostal?
Vím, že třípísmenná agentura, kterou znám,
se ptala druhé třípísmenné agentury, co mají, a zavřeli před sebou dveře.
Někdo má záběry. Někdo má dokumenty.
Někdo má audio nahrávky.
Zavolám na pár míst a zeptám se lidí,
kteří snad ví, kde to je a uděláme tak nějaký pokrok.
Čím víc vytáhneme z utajení na veřejnost,
tím větší budeme mít přehled a budeme blíže k odpovědím.
ZÁPADNÍ PENSYLVÁNIE
Před mým odjezdem
se mi podařilo spojit s jedním z mála vládních insiderů,
kteří jsou ochotni diskutovat o tom, co o UFO vědí, Chrisem Mellonem.
Chris Mellon a já jsme ve spojení
posledních pět a půl, šest let.
Strávil deset let v Capitol Hill.
Pracoval přímo jako vedoucí pracovník
pro senátní rozvědku a ozbrojené složky.
Takže věděl o velkém množství citlivých informací.
Chris byl zásadní hráč.
Ale veřejnost ví velmi málo o tom, co dělá,
protože skoro všechno, co dělal, bylo v zákulisí, v utajení.
Jsem si naprosto jistý, že Chris Mellon o UFO ví
mnohem víc, než mu bylo dovoleno říct.
Vím, že seděl za zavřenými dveřmi, na schůzkách pod přísahou.
Vím jistě, že měl přístup
k vysoce utajovaným a citlivým dokumentům a materiálům.
Rád tě vidím.
V Brazílii tvrdili, že brazilské letectvo mělo filmové záznamy
létajících UFO.
A něco z toho skončilo v USA.
Ale nikdo neví, kde je najít.
Máš lepší kontakty než já.
Ví to někdo?
I ti nejzkušenější z údajně zasvěcených
přiznali, že je to pro ně záhada.
Ale byla tam nějaká zranění, která se zdála
být nejen poblíž letounu, ale způsobena záměrně.
Stejně jako používáme světlo ke sběru dat na vzdálených planetách a tak dále,
používají světelný paprsek, aby se změřila chemie,
biologie cíle.
Myslíš, že to je kvůli odběru vzorků?
Vypadalo to tak.
Mnoho z těchto setkání vypadá, jako by někdo prováděl výzkum
nebo odběr vzorků nebo inventuru.
Chris Mellon, s veškerými znalostmi, které má,
souhlasí s naší myšlenkou,
že se v Colares odehrál odběr vzorků.
Tohle není jen od svědků,
kteří měli v 70. letech ten děsivý zážitek.
Tohle je od bývalého váženého úředníka naší vlády.
Ani jsme o tom nemluvili, ale zpět k případu Tic Tac.
Dave Fravor říkal,
že to vypadalo, jako by se ten Tic Tac točil kolem,
a snažil se komunikovat s něčím, co bylo pod vodou.
Slyšeli jsme o letounech vstupujících do vody v Brazílii.
Myslíš, že je to důvěryhodné?
Jistě, je tu spousta aktivity.
A naše námořnictvo se pod vodou setkalo s nějakými anomáliemi.
Rozhodně máme důvěryhodné případy z jaderných ponorek,
kde pod vodou objevily velmi abnormální věci.
A jde o většinu povrchu planety, kde je ideální místo k úkrytu.
Chris Mellon říká důležitou věc.
Tři čtvrtiny Země jsou pokryty oceány.
Kdybyste byli odjinud
a chtěli se držet v ústraní, šli byste se schovat tam.
Na doporučení Chrise Mellona,
jsme dali dohromady další důkazy a je záhadou, proč tu jsou,
a lze na to přijít zkoumáním oceánů.
Budu hledat zdroje chybějícího filmového záznamu z Colares,
protože věřím, že obsahuje důležité stopy o spojení UFO a vody.
Ale doma se objevilo něco, co vyžaduje moji okamžitou pozornost.
Právě jsem se vrátil do Las Vegas a mám něco velkého.
Je tu další výzkumník UFO, s kterým občas pracuju, Jeremy Corbell.
Dostáváme spoustu videí.
Tohle bylo natočeno na americké vojenské základně na Blízkém východě
bezpečnostními pracovníky.
Uvnitř této základny je další základna. Rozvědka,
třípísmenná agentura, má také základnu uvnitř.
Takže tahle věc přeletí v noci přes základnu.
Ochranka to sleduje na kamerách.
Není to vidět. Mají termosnímek.
A je to nejpodivnější, nejděsivější UFO, jaké jsem kdy viděl.
To je termosnímek. Zrakem to nešlo vidět.
Párkrát změní teplotu,
když se vznáší přes základnu.
Vypadá to jako medúza.
Toto video nebylo schváleno ke zveřejnění žádným vládním orgánem.
Necháváme si ho pro sebe,
neboť chceme chránit lidi, kteří nám pomohli ty informace získat.
Chtěli to sdílet s veřejností. Věřili nám s tím,
že to správně zveřejníme tak,
aby se autoři nedostaly do problémů.
Jsem trochu nervózní. Nevíte jistě,
jak naštvaní budou lidé na vysokých místech, až to zveřejníme.
Než se pustím do toho důkazu,
chci vědět, zda existují případné problémy pro zdroj,
o kterých možná nevím.
Zeptám se. Takže mám video.
Je velmi citlivé. Z důvěrného místa.
Prý je z tajného místa.
Fakt divné UFO.
Kdybych ti o tom měl říct, ukázat ti to,
musel bys to nahlásit CIA?
Ne, nejsem povinen dělat nic,
protože jsem to nenahrál.
Takže ne, nemám žádnou povinnost. Už tam nepracuju.
Není na něm žádná značka znamenající, že je tajné.
Jako novinář se snažím rozhodnout,
stojí to za riziko, které by vzešlo ze zveřejnění?
Kdyby to bylo na nějakém pozemku CIA,
je to jejich majetek.
Jestli to chtějí mít tajné, přísně tajné, jen pro někoho,
omezit manipulaci, co chtějí dělat, je na nich.
Civilista nemůže rozhodovat o klasifikaci čehokoli. Takže...
Dává smysl, že to tajné místo by bylo
na vojenské základně na Blízkém východě?
Jo.
Pojď sem. Ukážu ti ho.
Tohle je termika. Je to v noci nad základnou.
Viděl jsi někdy něco divnějšího?
Přes celou základnu.
- Jestli je to pravda, je to něco velkého. - Jo.
Ale uvědom si, že jestli s tím člověkem ještě promluvíš,
měl bys mu vysvětlit: „Hele, to, že jsi natáčel video
na tajném místě,
je zločin.“
Ochrana zdroje je alfou a omegou
pro investigativního novináře.
Zdroj prozradíte jen jednou, a pak končíte. Konec.
Začne se šířit, že se vám nedá věřit, lidé s vámi nebudou nic sdílet.
To, co vlastníš, nemá nic, žádné důsledky.
- Tys to nenatočil. - Jo.
- Vrátí se to jim. - Jo, já vím.
Je to etický problém
o ochraně zdroje od nich samých.
Musí vědět do čeho se pouštějí.
- Vědí. - Nedělám si legraci.
Obávám se rizika,
ale mám také závazek vůči veřejnosti
a tyhle záběry se musí dostat ven.
Myslím, že nadešel ten den a vypadá to, že to uděláme.
GEORGŮV DŮM
V komunitě UFO koluje nové video.
Tento záznam byl údajně pořízen na americké základně v Iráku
a ukazuje něco, co se zdá být medúzou létající vzduchem.
Vypustili jsme video s medúzami, a byla to exploze.
Obletělo to celý svět.
Investigativní novináři o UFO, Jeremy Corbell a George Knapp,
získali vojensky natočený vpád NAF.
Když to vidíte,
jen se podrbete na hlavě: „Co to je?“
Bože, doufám, že děláme správnou věc.
Překlad titulků: Rudolf Havlík