Az ufók utáni nyomozásom új állomására, Brazíliába érkeztünk.
Az oregoni szarvasmarhák elleni támadások után
most az egyik legveszélyesebb ufóészlelést vizsgáljuk,
a colaresi incidenst,
ahol a '70-es évek végén állítólag több száz embert támadtak meg az ufók,
és az utóbbi időben ismét megnőtt az aktivitásuk.
Ez az út nem gyáváknak való.
Nem lehet csak úgy felülni egy gépre, hogy elhozzon az amazóniai esőerdőbe.
Mert itt történnek ezek a dolgok.
Meg kell keresni az embereket, akik átélték őket.
- Jártál már Brazíliában? - Nem.
- Bejártad a világot. - Most vagyok itt először.
Találkozunk egy brazil ufószakértővel, Thiago Tecchettivel...
- Hogy vagy? - Örülök, hogy látlak.
- Ő Vee. - Örvendek.
...és kompra szállunk,
hogy eljussunk a közelmúltban történt észlelések helyszínére,
hátha megtudnunk valamit a támadások okáról.
Az úti célunk egy Barcarena nevű kisváros a Tocantins folyó mentén.
BARCARENA BRAZÍLIA
Thiago és a társa, Nathan kapcsolatba léptek
egy helyi lakossal, Jhonnyval...
George. Örvendek.
...aki állítólag rendszeresen szemtanúja ennek az aktivitásnak.
Mikor láttad utoljára?
Mikor láttál utoljára hasonlót?
Néhány hete láttam egy tűzgömböt az égen,
ami éles kanyart vett.
Szerencsére nálam volt a mobilom, és fel tudtam venni a tűzgolyót.
Felvette a mobiljával. Megvan videón.
Felvette?
Felvette. Igen.
És itt van?
- Látnunk kell. - Igen.
Lássuk!
Lehetne akár egy meteor vagy egy repülő is,
ha egyenesen haladna, és nem venne egy éles kanyart.
Felém jött, aztán hirtelen 90 fokos kanyart vett.
Ez lehetetlen.
Eltűnik.
NYOMOZÁS A FÖLDÖNKÍVÜLIEK UTÁN
Láttál már ilyet korábban is?
- Láttál már ilyet korábban? - Igen.
Itt, a szigeten.
Nemrég le is tudtam fotózni. Sikerült...
Láttam valamit, ami ott lebegett a fejem felett.
Megnézhetjük?
Persze.
Ez az a valami, amit le tudtam fotózni.
Reggel fotóztam.
Itt, a szigeten voltam az erdőben, kisállatokat akartam fotózni.
Épp a kisállatokat fotóztam,
amikor megláttam ezt a valamit a mező fölött lebegni.
Bevallom, abban a pillanatban, hogy lefotóztam...
Amint lefotóztam, megijedtem, és elmenekültem onnan.
És ezek a nyomok itt...
Régen, még a gabonakörök előtt, csészealjfészeknek hívták őket.
Igen.
Ausztráliában, Új-Zélandon, és sok más helyen is láttak ilyeneket.
Ez nagyon furcsa.
- Nem láttad, hogyan került oda? - Nem.
Vannak más szemtanúk is?
Mások is látták ezeket a gömböket?
Igen. Körülbelül... A sziget lakosságának az 50%-a
már szemtanúja volt ennek a jelenségnek.
Azok a legjobb esetek, ahol több szemtanú is van.
Azok még jobbak, amikről vannak képek meg videók.
Azok meg még jobbak, ahol a képeken, videókon és szemtanúkon túl
tárgyi bizonyíték is van arról, hogy hol szállhatott le a csészealj.
Ezen információk alapján fel lehet állítani egy elméletet.
És félnek a szemtanúk, vagy ez már teljesen megszokott itt?
Nem, mindenki, aki itt lakik a szigeten...
Az összes szigetlakó...
Voltak, akik meg is sérültek, vagy akiket valahogyan megtámadtak?
Ezek a fények?
Nem. Ha... ha közel jönnek, ha a közelünkbe jönnek,
akkor mindenki, aki ott van, elmenekül félelmében.
Csak a közelükbe mennek, és olyankor az emberek elmenekülnek.
Megjelentek ezek a dolgok az égen, ráijesztettek az emberekre,
szétszóródtak, majd elmentek.
Colares teljesen más tészta. Ott rátámadtak az emberekre.
Itt senki sem sérült meg.
Ki akarjuk deríteni, miért jönnek ide.
- Ez a fő küldetésünk. - Igen. Mik a szándékaik?
Vajon van valami különleges ezen a helyen,
amiért állandóan idejönnek?
Azt gondolom, hogy mivel ez egy sziget, a víz pedig jó energiavezető...
Mivel ez egy sziget, amit víz vesz körül,
itt könnyebben tudnak landolni, vagy meglátogatni minket.
Mi a véleményed a videóról?
Ha azt vizsgáljuk, hogyan repült, mi lehetett még az ufón kívül?
- Meteor? Repülő? - Én is ezen gondolkodtam.
Ha meteor lenne, valamerre haladnia kéne, és egy kis csíkot kéne húznia maga után.
És nem is repülőnek néz ki, mert a tűz, ha úgy tetszik,
körülölelte az egészet, és semmi sem látszott az elejéből.
Csak egy narancsszínű, kerek fénygömb volt.
Egy helyben állt.
- Igen. - Mielőtt elment.
És az, amilyen sebességgel irányt váltott, aztán meg eltűnt,
erre egy repülő sem képes.
A jelzőrakétához áll a legközelebb.
Viszont amikor azt kilőjük...
az ilyen...
Kilövöd, felszáll, majd leesik, miközben csíkot húz maga után.
De ez nem így nézett ki. Szinte csak lebegett.
Igen, elég ideig volt ott, hogy Jhonny fel tudja venni.
Csak utána indult el. Én nem tudok ilyen jelzőrakétáról.
Igen. Egyenesen elrepült.
Mintha csak elrepült volna a naplementébe, aztán...
Eltűnt.
Elég sok furcsa dolgot hallottunk ma.
A helyiek fele már szemtanúja volt ennek a jelenségnek,
ráadásul videók és képek is vannak róla...
Nem tudják, miért vannak itt, de ők testközelből találkoztak velük.
És már nagyon régóta, egészen a mai napig tapasztalják ezeket a jelenségeket.
VIGYÁZAT! UFÓLESZÁLLÓHELY
Miért vannak ezek a gócpontok?
Miért térnek vissza újra és újra ugyanazokra a helyekre,
néha akár sok éven keresztül? Valamilyen portál lehet az oka?
Valamiféle úthálózat, amin keresztül ki-be közlekednek?
Talán egyes népek érdeklik őket, akiket hosszú időn keresztül megfigyelnek.
Talán olyan erőforrások vannak ezeken a területeken,
amelyek a hasznukra lehetnek.
Nem tudhatjuk.
Nem mondják el nekünk.
Csak az alapján találgathatunk, hogy mi mit tennénk az ő helyükben.
Vajon összefügg a colaresi eseményekkel?
Az itteniek fele látta őket.
Elképesztő, hogy egy ilyen helyen ennyien látták őket.
Igen. De egyikőjüket sem támadták meg.
Nem voltak ellenségesek. Talán több tervük is van.
Ha meg akarjuk érteni a colaresi támadások okát,
vissza kell hajóznunk, hogy kiderítsük,
anno mit tapasztaltak az áldozatok és a szemtanúk
a szörnyű események során.
1977 áprilisában kezdődött az egész,
amikor egy kis szigetváros lakói az amazóniai esőerdőben
arról számoltak be, hogy fényeket láttak az égen,
amik elvileg rátámadtak az emberekre a földön.
A Brazil Légierő a helyszínre ment.
Hónapokig ott voltak, kihallgatták a tanúkat,
információt gyűjtöttek,
megvizsgálták a területet, ahol ezek a dolgok történtek.
A colaresiek halálra voltak rémülve.
Több százan el is menekültek. Megijedtek a történtektől, és elmentek.
A legtöbbjük sosem beszélt nyilvánosan az esetről.
Sokan az állam fővárosába, Belémbe költöztek,
hogy továbblépjenek a történteken.
Mint ahogy az általában lenni szokott, lekezelőek voltak a szemtanúkkal.
Nem hittek nekik.
Jó újságírónak tartom magam.
El tudom érni, hogy megnyíljanak az emberek.
De nem egyszerű.
Elérni, hogy olyasmiről beszéljenek,
amiről nem akarnak.
Finoman kell megközelíteni a dolgot. Eddig mindig bevált.
El sem tudom mondani, mennyire örülök ennek a találkozónak.
- Köszönöm, hogy elintézted. - Ugyan!
Ő olyan, mint egy szimbólum.
Az egész világot bejárta a képe. 30 éve szembejön velem a története.
És végre lehetőségem van közvetlenül vele beszélni.
- Ő nem csak egy tanú, hanem a tanú. - Igen.
Van egy személy, aki az egész incidens arca lett. Aurora.
Igen sajátos sérüléseket szenvedett.
Lényegében ő a megtestesítője a colaresi incidenseknek.
De több mint 40 éven át elutasította, hogy beszéljen a történtekről.
- Köszönöm. - Csak utánad.
Tudjuk, hogy megtámadták az embereket, hogy sokan súlyosan megsérültek.
Viszont nem tudjuk, mi volt a céljuk.
Ellenséges támadás volt, vagy valami másról van szó?
Le tudná írni nekünk azt a napot?
Hogy hol volt, mit látott, és mi történt?
Meséljen 1977-ről!
Mesélje el, hol volt, és mi történt...
- Rendben. 18 éves voltam. - Kérem, folytassa!
Volt ott... Nem tudom, ott van-e még.
Volt ott egy hatalmas gesztenyefa. Nagyon magas volt.
Épp mosogattam,
mikor megláttam ezt az erős fényt a gesztenyefa fölött.
Ott volt a fa fölött.
Tisztán láttam, hogy forgott az a valami. Így forgott.
Egy korong alakú tárgy
váltakozó színű fényekkel, ami körbe-körbe forgott?
Egy korong alakú tárgy, körbe fényekkel.
- Igen. - Eltalálta egy fénysugár?
Igen, eltalált.
Mikor megláttam azt a gépet a gesztenyefa fölött, ledermedtem.
Elfogott a rémület, mikor megláttam magamon a fénysugarat.
Felnéztem, és láttam,
ahogy a vörös fénysugár eltalálja a mellkasomat.
Aztán egy szúrást éreztem, mintha belém fúródott volna valami.
Olyan volt, mintha egy tűt szúrtak volna belém.
Igen. Olyan volt, mint egy tűszúrás.
Egy tűszúrást érzett.
Égetett, ahogy eltalálta a mellkasomat.
És akkor hirtelen éterszagot éreztem.
Az ufóészleléseknél mindig olyan fizikai nyomokat keresünk,
amik jól meghatározhatók. A szag is közéjük tartozik.
Szinte az összes ufóészlelésnél erős szagról számolnak be a szemtanúk,
amit általában fémes, elektromos szagként írnak le.
Egyes esetekben az áldozatok egy űrhajón találták magukat,
ahol orvosi beavatkozást végeztek rajtuk, és közben fertőtlenítőszagot éreztek.
Mások erős virágillatról számoltak be,
mintha azzal akarták volna megnyugtatni őket.
Mit mondott az orvos, miután megvizsgálta a sérülést?
Ő is érezte a szagot.
Miközben vizsgált, mondta, hogy ő is érzi az éterszagot.
Összesem három lyuk volt. Három lyuk volt a mellemnél.
Még mindig megvan a nyoma? Még mindig látszik?
- Még látszik a sebhely? - Kicsit. Itt, a mellemnél.
Kicsit.
De nem csak velem történt ilyen. Sok más áldozat is van Jurunasban.
Azért nagyon különös, ami önnel és a colaresiekkel történt,
mert az alapján, amit tudunk az ufókról, egyáltalán nem jellemző,
hogy emberekre támadjanak.
Nem értjük, hogy itt miért tették. Mi történhetett?
Fogalmam sincs.
Nem tudom, mit mondhatnék, hogy miért támadtak meg.
Az itteniek arra gyanakodtak, hogy talán vérmintát akartak venni.
Ez az egész nagyon hasonlít a marhacsonkításos esetekre,
ahol valami megjelenik az égen, feldarabolja az állatokat,
és mintát vesz a szerveikből és a vérükből.
Ez egy fejlett civilizáció, ami olyan technológiával rendelkezik,
amivel mi nem,
és rákényszeríti az akaratát egy fejletlenebb civilizációra, azaz ránk.
De ez egyelőre csak egy elmélet.
Több információra van szükségünk, hogy kiderítsük, mi lehetett ez.
A belémi nyomozó összekötött minket egy Laura nevű nővel,
akit szintén megtámadtak ezek a fények az égen.
Ki akarom deríteni, mi történt pontosan,
és hogy mennyire vág egybe azzal, amit George-nak meséltek.
Ebben a házban éltem.
Hányszor...
A mai napon kívül máskor is visszajött ide?
Vagy azóta nem járt itt?
Nem, egyszer sem jöttem vissza.
Picit szkeptikus vagyok.
Biztosan az idegenek voltak? Vagy valami más élőlény a dzsungelből?
Lehetséges hogy van rá más magyarázat is.
Mi történt?
Gyönyörű, csillagfényes éjszaka volt.
A csillagokat néztem.
Aztán megláttam valamit. Azt hittem, hullócsillag.
Nagyon fényes volt.
De felém tartott. Aztán rám világított. Pontosan itt.
És fájt.
Milyen érzés volt, mikor eltalálta a mellkasát?
Mintha megégettek volna.
Ijesztő volt. És ahogy mondtam, azonnal bementem a házba, mert fájt.
Hogyan nézett ki a fény, amikor közelebb ment önhöz?
Fehér volt, piros, vagy valami más színű?
Fehér.
Egy fehér fényt láttam.
Látta, ahogy közelebb jön, és eltalálja a mellkasát?
Vagy csak a meleget érezte?
Nem, közelített felém, majd eltalált.
Úgy nézett ki, mintha zuhant volna.
És éreztem, ahogy eltalált.
Megvan a nyoma is. Itt a nyoma.
Megnézhetem?
Két folt is látszik.
Azta!
Abban a pillanatban megértettem,
hogy ez milyen hatással volt rá és a családjára.
Még az otthonát is elhagyta miatta. A mai napig hatással van az életére.
Az a kérdés, hogy szándékosan bántották-e,
vagy csak rosszkor volt rossz helyen.
Mikor először hallottam Aurora és a többi colaresi történetét,
úgy képzeltem, hogy az űrhajók lézersugárral lőttek rájuk.
És valóban volt lézersugár,
de Aurora elmondása alapján a belsejében volt egy szál,
és egy kampó a mellkasába fúródott, hogy mintát vegyen.
Nem csak úgy eltalálták.
Nagyon hasonlít Laura történetéhez.
Látta, ahogy rászegeződik a fénysugár,
ami aztán megégette a mellkasát,
és egy V formájú sebet ejtett rajta.
Még mindig látszik.
Az űrhajót nem látta, csak a fényt. Semmit sem hallott.
Csak a fényre emlékszik, meg hogy aztán megégették.
Még gyerek volt, mikor a colaresi eset történt, ugye?
Mikor először történt ilyen, igen.
Az volt.
De őt felnőttként támadták meg.
Évtizedekkel a colaresi eset után.
És az a durva, hogy a mai napig történik ilyen.
Hűha!
Ez nagyon furcsa. Nem tudtam róla.
Megtudtuk, hogy még mindig észlelnek ufókat a környéken.
Eddig mindig azt hallottuk,
hogy az 1977-ben kezdődő támadások lényegében 1978-ban véget értek
a Prato hadművelet lezárultakor.
Mit lehet kezdeni egy ilyen furcsa tanúvallomással?
Meg lehet erősíteni valahogy?
Rendőrként nagyon körültekintőnek kellett lennünk a tanúvallomásokkal.
Mert nem csalhatatlan az emlékezetünk.
Úgy tapasztaltam, hogy amikor az emberek megnyílnak egy ilyen dologról,
azt mondják el, amit igaznak vélnek.
De attól nem biztos, hogy az igaz is.
Thiago leszervezett nekünk még egy találkozót.
Egy újságíróval, Carlos Mendeszel.
Figyelemmel kísérte a Brazil Légierő nyomozását.
Látta, hogy mit csináltak, hogy kikkel beszéltek,
hogy milyen információt gyűjtöttek.
Újságíróként remélem... hogy bár nem ugyanazt a nyelvet beszéljük,
mégis egy nyelvet beszélünk.
Most is nehéz követni az eseményeket, hát még akkoriban.
Brazília katonai diktatúra volt, és minden ilyen törekvést leállítottak.
„Nincs itt semmi látnivaló. Kacsa az egész. Ne foglalkozzatok vele!
Felejtsétek el!”
Akkoriban a legtöbb brazil újságíró hitt a Brazil Légierőnek.
Carlos viszont nem.
Carlos, George Knapp. Nagyon örvendek.
Carlos végig figyelemmel kísérte a történteket.
És mint megtudtuk, azóta is így tesz.
Veevel azt próbáljuk kideríteni, hogy hányan látták ezt a jelenséget,
hányan sérültek meg, és hogy hol történtek ezek az események.
Pará államában körülbelül 20 településen...
Húsz városban.
...számoltak be nagyon hasonló eseményekről
egymástól 300–400 km-re élő emberek, akik sosem találkoztak egymással.
Mennyi idő alatt?
Meddig tartott?
A nyomozás
1977 júniusától 1978 augusztusáig tartott.
Több mint másfél évig tartott.
A hivatalos álláspont szerint a Brazil Légierő
kb. 4 hónapon át nyomozott a colaresi esetek ügyében,
aztán megszűnt a jelenség. Carlos szerint ez nem igaz,
és a tényleges nyomozás sokkal tovább tartott.
Meséljen a brazil katonaság nyomozásáról!
Mit látott, és miről tudott beszámolni?
Nyitottak voltak?
Elég feszült volt a viszonyunk.
Próbáltak megfélemlíteni.
Volt egy heves vitám Hollanda századossal. Ki akart utasítani a Colares-szigetről.
„Itt magának nincs semmi keresnivalója.”
Uyrangê Hollanda százados a brazil légierő parancsnoka volt,
ő vezette a Prato hadműveletet,
ami Tányér vagy Csészealj hadműveletet jelent.
A brazil katonai diktatúra képviselőjeként
Hollanda századosnak szigorúan elő volt írva,
hogy milyen híreket engedhet ki.
Saját tapasztalatairól egészen 1997-ig nem nyilatkozott,
amikor végül néhány ufókutatónak elmondta, mit látott.
Szabálytalan volt a röppályája. Nem egyenes vonalban repült.
Mintha hullámzott volna.
Ezt dokumentálták? Lefényképezték?
Igen. Videóra is felvették.
Három hónappal az interjú után felakasztotta magát.
A Brazil Légierő összeállította ezt a terjedelmes jelentést.
És tudom, hogy egy része, elég nagy része az USA-hoz került,
mert láttam.
A diktatúra bukása után a Brazil Légierő
egy rakás értékes információt fedett fel a Colares-incidensekről.
Ezen információk nagy részét a brazil kormány
az amerikai kormány Védelmi Hírszerző Ügynökségének adta át.
Én is láttam pár aktát. Egyetlen oldalt sem hoztak nyilvánosságra.
Ön szerint tényleg mindent átadtak,
és nem tartották meg a filmek, képek és egyéb anyagok másolatát?
A legfontosabb dolgokat elvitték. A legfontosabb eseményekről.
Tizenhat órányi felvételt a hadsereg 32 napos nyomozásából.
Kik? Kik vitték el? Kik voltak azok? Tudja?
A CIA.
Már én is hallottam, hogy vannak filmfelvételek
vagy videók a Colares környékén történt drámai ufóinváziókról.
És hogy a felvételek az Egyesült Államokba kerültek.
De mi van pontosan rajtuk?
Miért rejtegetik a mai napig ezt a bizonyítékot?
Mi másnak volt még a szemtanúja a brazil hadsereg
a 15 hónapon át tartó nyomozása során?
Azon a szigeten keresem a válaszokat,
ahol a Brazil Légierő végrehajtotta a hadműveletet.
Mennyit olvastál el a Brazil Légierő jelentéséből?
Kb. ezer oldalt.
- Ezer oldalt? - Igen.
És ez hivatalos dokumentum?
Ez több száz oldalnyi hivatalos dokumentum,
fotó, rajz és tanúvallomás.
ÜDV COLARESBEN!
Útközben felhívtam valakit, aki egy ügynökségnek dolgozik.
Megkérdeztem, hol van a film, mert úgy tudom, több száz órányi film van.
Azt mondta, valaki az Egyesül Államokból ellopta.
Egy ügynökség, aminek három betűből áll a neve.
Tudom, hogy így van,
mert egy másik hárombetűs ügynökség meg akarta szerezni tőlük, sikertelenül.
Van kontaktod a seregnél, akivel beszélhetnék?
- Valószínűleg már kiléptek a seregből. - Nem igazán akarnak velünk beszélni.
A hadsereg egy szigorú szervezet, ahol senki sem szegi meg a szabályokat.
De remélem, azért találunk valakit,
aki hajlandó és képes első kézből mesélni a hadműveletről.
COLARES BRAZÍLIA
Szóval itt lehetett látni az ufókat?
Igen. Itt kezdődött az egész.
Ez volt a Prato hadművelet bázisa is?
Igen. A hadsereg ezt a partot és azt a szigetet használta bázisként.
Ha 1977-ben itt lettem volna a parton,
mit láttam volna a víznél?
Mit láttak?
Több száz különböző formájú ufót.
Gömböket, korongokat.
Itt állomásozott a sereg, hogy megfigyelje, ahogy az ufók eltűnnek,
majd felbukkannak a vízből,
és elrepülnek a város felett,
hogy aztán kivizsgálhassa, mi ez az egész.
A brazil hadsereg nagyszabású mozgósítása szokatlan, de nem példa nélküli.
Az USA-ban a második világháború idején
úgy tűnt, hogy Los Angelesre súlyos légi csapást mértek az ufók,
amit Los Angeles-i csataként ismerünk.
Az amerikai hadsereg mozgósította a légvédelmi tüzérségét,
ami fénybe borította Hollywood egét.
És miután a Petrozavodszki Medúzaként emlegetett szokatlan légi jármű
megjelent egy tópari falu felett a Szovjetunióban,
a Kreml nagyszabású állami nyomozást indított a jelenség ügyében,
ami több mint 20 éven át tartott.
Ha csak provokálni akartak, hogy lássák, mit reagálunk,
bevált a tervük.
Azzal letudják, hogy egyszerű, falusi emberek,
akik félreértették az egészet, ez valami katonai dolog volt,
vagy valamilyen természeti jelenség, amit nem értettek. Szerinted?
Még ma sem rendelkezünk ilyen technológiával,
akkor 1977-ben hogy létezett volna ilyesmi?
IMÁDOM COLAREST
Körbekérdeztem az új kontaktjainknál, és megszereztem egy kapitány nevét.
- Üdv! - Üdv!
Beszélhetnénk?
Beszélhetünk?
Igen.
A katonatiszteket szállította oda-vissza a szigetre,
ahol a támadások alatt a hadművelet zajlott.
Milyen volt a közhangulat? Féltek vagy aggódtak?
TOLMÁCS
Az egyik százados, aki velünk volt a küldetés során,
azt mondta, hogy nincs veszély. Hogy minden rendben.
De két hét múlva elkezdtek fegyvert hordani magukkal,
még nekem is adtak egyet.
Mivel én már harcoltam civilekkel az oldalamon, tudom,
hogy csak a legreménytelenebb helyzetekben fegyverezzük fel a civileket.
Egyértelműen féltették a biztonságukat.
Nyugtalanok voltak.
Mi történhetett, ami annyira megrémisztette
vagy megijesztette őket, hogy még egy hajóskapitánynak,
egy civilnek is fegyvert adtak, aki sosem kapott fegyveres kiképzést?
Kik voltak önnel a hajón, amikor olyan hosszú időre kihajóztak?
- Ki volt önnel a hajón? - Öten voltunk.
Hollanda, Luciano, a másik kettő nevére már nem emlékszem.
Az egyikőjük tudós volt. Luciano.
Azta! Volt köztük amerikai is?
Azt hiszem. Mindegyikőjük katona volt.
Volt kamerájuk?
Mikor felállították a kamerát, csak fényeket láttunk.
De a monitoron keresztül az alakjukat is láttuk.
És milyen alakjuk volt?
Mint a rákcsapdának.
A rákcsapda olyan formájú, mint a kalap vagy a tányér.
Mind azt mondták, hogy űrhajók voltak.
És félt tőlük?
Hát, elfogott egy furcsa érzés, mintha...
Néha, amikor hazaértem, megfájdult a fejem.
Hű! És mit csinált az amerikai?
Mit csinált az amerikai?
A monitoron figyelte az embereket, akik a fénnyel jöttek.
Azt nem lehetett érteni, mit mondanak.
Kivehetetlen volt a hangjuk.
Ilyesmit hallottunk.
De valamilyen nyelven beszélhettek, vagy csak hangokat adtak ki?
Valamilyen nyelv lehetett.
Tehát ön is hallotta?
Igen.
Megkérték, hogy ne beszéljen a látottakról?
Az utolsó napokban megkért munka közben...
Azt mondta, el fog menni,
és sokan fel fognak majd keresni, hogy kifaggassanak,
de nem beszélhetek senkivel.
Rendben, menjünk vissza!
Egyértelműen komoly volt a helyzet. Rengeteg katonát vezényeltek ide.
Hat hónapon át zajlott a hadművelet a szigeten.
Miért vetettek véget hirtelen a nyomozásnak?
Hol van a videó? Rosil azt mondta, felvétel is készült.
George-nak lehet olyan kontaktja, akitől megszerezhetjük?
Hogy telt a délelőtt?
A kapitány megerősített pár dolgot.
Ő vitte a szigetre az embereket,
de nem csak brazilok voltak.
Volt egy amerikai is.
Mind gyanítottuk, hogy ők is itt voltak.
Az, hogy az amerikaiak is részt vettek a nyomozásban,
amit a Brazil Légierő folytatott a colaresi események ügyében,
elég beszédes.
Alátámasztja a gyanút, hogy az amerikai kormány
globális szinten vett részt az eseményekben.
Azt mondta, pár hét után már fegyvert hordtak magukkal.
Még a hajóskapitánynak is adtak fegyvert.
A katonák adtak neki fegyvert?
Igen, a kapitánynak.
Ez elég sokatmondó. Komolyan vették. Tartottak tőlük.
És kommunikálni is próbáltak egymással.
A hajón tartózkodók megpróbáltak velük kommunikálni,
akármilyen nyelven is beszéltek.
De azt mondta, ez a nyelv nem hangzott emberi nyelvnek?
Azt. Emlékszik rá, hogy hangzott.
- Azta! Ez... - Ugye? Én se hallottam még ilyenről.
Feltűnt pár dolog.
Egy: tudom, hogy a colaresi események régen történtek,
és történelemként tekintünk rájuk. De nem csak történelem.
A mai napig rengeteg hasonló aktivitás történik,
és sok esetben most is a víz közelében.
A helyiek szerint kutatás vagy mintavétel céljából vannak itt.
Lehetséges, hogy nem bántani akarták őket,
csak ez is a műveletük része volt.
Az is elég különös, amit Vee tudott meg a kapitánytól.
Hogy a történések közepette
úgy tűnik, volt egy kommunikációs kísérlet közöttünk és közöttük.
ÜDV COLARESBEN!
A legnagyobb kérdések, hogy mi volt az üzenetük célja?
Mit vettek fel? És kinél van a felvétel?
Tudom, hogy a hárombetűs ügynökség, amit ismerek,
megkérdezte a másik hárombetűs ügynökségtől,
hogy mijük van, de szóba se álltak velük.
Valakinél ott vannak a videófelvételek, a dokumentumok és hangfelvételek.
Felhívok pár embert, akik elvileg tudják,
hogy hol vannak, hátha segíthetnek nekünk.
Minél több dolog kerül napvilágra, annál teljesebb lesz a kép,
és annál közelebb jutunk a válaszokhoz.
NYUGAT-PENNSYLVANIA
Mielőtt visszajöttem,
sikerült felvennem a kapcsolatot az egyik kormányközeli emberrel,
aki hajlandó arról beszélni, mit tudnak az ufókról,
Christopher Mellonnel.
Chris Mellon és én már öt és fél, hat éve kapcsolatban állunk egymással.
Tíz évig volt a Kongresszusnál.
Vezető beosztásban dolgozott
a Szenátusi Hírszerzésnél és a Fegyveres Erőknél.
Tehát rengeteg igen bizalmas információhoz volt hozzáférése.
Chris kulcsfigura volt akkoriban.
Az emberek keveset tudnak a munkásságáról, mert szinte minden, amit csinált, titkos.
Biztos vagyok benne, hogy Chris Mellon sokkal többet tud az ufókról,
mint amit a témáról mondhatott.
Tudom, hogy részt vett a zárt ajtók mögötti,
jegyzőkönyvbe vett, eskü alatt tartott üléseken.
Biztosan tudom, hogy hozzáfért
néhány szigorúan titkos és bizalmas dokumentumhoz és anyaghoz.
Örülök, hogy látlak.
Azt hallottuk Brazíliában,
hogy a Brazil Légierő lefoglalt vagy felvett olyan videókat,
amin az ufók a vízből tűnnek elő,
és hogy az anyag egy része Amerikába került,
de senki sem tudja, hol van.
Neked jobb kapcsolataid voltak, mint nekem. Tudod, ki tudná megmondani?
Még a legbeavatottabb bennfentesek is azt állították,
hogy nem tudnak róla semmit.
Vannak olyan sérülések, amiket nem az űrhajók okozhattak,
hanem szándékosan ejthették őket az áldozatokon.
Ahogyan mi is a fény segítségével gyűjtünk adatokat a távoli bolygókról,
és így tovább,
talán ők is fénysugárral próbálják felmérni a célpontjuk kémiai
és biológiai profilját.
Akkor szerinted is mintavétel lehet?
Annak tűnt.
Számos beszámoló utal arra, hogy valaki kutatást,
mintavételt vagy leltározást végzett.
Chris Mellon, aki rengeteg bennfentes információt ismer,
egyetért az elméletünkkel,
hogy a colaresi incidens egy mintavételi művelet volt.
Ezt már nemcsak a tanúk állítják,
akik átélték ezt a szörnyű dolgot az 1970-es években,
hanem a kormányunk egyik volt, magas rangú hírszerző tisztje.
Erről nem is beszéltünk, de térjünk ki a Tic Tac-ügyre!
Dave Fravor szerint úgy tűnt, hogy a Tic Tacra hasonlító tárgy
ide-oda cikázott,
és megpróbált kapcsolatba lépni valamivel a víz alatt.
Úgy hallottuk, Brazíliában is láttak vízből előtűnő űrhajókat.
- Szerinted ez tényleg lehetséges? - Igen. Rengeteg ufóészlelésről tudunk.
A haditengerészet számos rendellenes dologgal találkozott
a víz alatt.
Vannak olyan igazolt esetek, amikor atom-tengeralattjárók
igen abnormális dolgokat észleltek a víz alatt.
A Föld nagy részét víz borítja, ami tökéletes búvóhely lehet számukra.
Chris Mellon fontos dolgot mondott. A Föld háromnegyedét óceánok borítják.
Ha valahonnan máshonnan jössz,
és nem akarod, hogy észrevegyenek, kézenfekvő rejtekhely lehet.
Chris Mellon felvetése
és az összegyűjtött bizonyítékok alapján talán úgy jutunk előrébb,
ha az óceánok mélyén kutatunk tovább.
Tovább keresem majd a forrásokat, hogy megtaláljam a colaresi felvételeket,
mert fontos nyomokat tartalmazhatnak
azt illetően, hogy milyen kapcsolat van az ufók és a víz között.
De valami történt otthon, ami azonnali figyelmet igényel.
Most értem vissza Las Vegasba, és fontos dolog történt.
Van egy másik ufókutató, akivel néha összedolgozom, Jeremy Corbell.
Küldött egy csomó videót.
Ezt egy közel-keleti amerikai katonai bázison vette fel
a biztonsági személyzet.
A bázison belül van még egy bázis. Az egyik hírszerző ügynökségnek,
az egyik hárombetűs ügynökségnek van ott a bázisa.
Ez az izé éjszaka végiglebegett a bázis felett.
A biztonságiak a kamerájukkal követték.
Nem igazán látszik. Hőkamerával vették fel.
Ez a legfurcsább és legijesztőbb ufó, amit valaha láttam.
Ez a hőkamera felvétele. Szabad szemmel nem lehetett volna látni.
Párszor megváltoztatja a hőmérsékletét,
miközben átlebeg a szigorúan őrzött bázison.
Úgy néz ki, mint egy medúza.
Egyetlen kormányzati szerv sem engedélyezte a videó közzétételét.
Azért nem tettük közzé, mert meg akarjuk védeni azokat,
akik átadták nekünk az információt.
Nyilvánosságra akarták hozni,
és bíztak abban, hogy helyesen cselekszünk,
és úgy járunk el, hogy nem sodorjuk bajba őket.
Kicsit azért aggódom, mert nem tudhatjuk biztosan,
mennyire haragítunk magunkra másokat a felsőbb körökből, ha megosztjuk.
Mielőtt továbbmennék az ügyben,
meg kell bizonyosodnom, hogy a forrásom megütheti-e a bokáját valahogy.
Figyelj! Van egy videóm.
Nagyon bizalmas. Szigorúan bizalmas forrásból.
Egy titkos börtönben vették fel.
Egy nagyon furcsa ufóról.
Ha többet mondanék róla,
és megmutatnám a videót, jelentened kéne a CIA-nek?
Igazából nem, nem vagyok köteles semmi ilyesmit tenni,
mert nem én vettem fel.
Nem, nem vagyok köteles. Már nem dolgozom nekik.
Nincs rajta semmi olyan jelzés, hogy titkos lenne.
Újságíróként próbálom eldönteni,
megéri-e kockáztatni azzal, hogy nyilvánosságra hozom.
Ha a CIA területén készült,
akkor az az ő tulajdonuk.
Ha titokban akarják tartani, szigorúan bizalmas anyagként kezelni
korlátozott hozzáféréssel, bármi, az csak rajtuk áll.
És nem egy civil határozza meg a minősítését, úgyhogy...
Tényleg lehet egy titkos börtön
azon a közel-keleti katonai bázison belül?
Igen.
Gyere! Megmutatom.
Hőkamerával vették fel éjszaka a bázis felett.
Láttál már ehhez foghatót?
Csak úgy átlebeg a bázis felett.
- Ha ez igaz, az nagyon durva. - Az.
De azt azért elmondom, hogy ha újra beszélsz a forrásoddal,
fel kéne világosítanod, hogy az,
hogy egy titkos börtönben videózott,
bűncselekménynek minősül.
Az oknyomozó újságírók legfontosabb feladata,
hogy megvédjék a forrásukat.
Ha egyszer leleplezed a forrásodat, vége. Neked annyi.
Híre megy, hogy megbízhatatlan vagy, és senki sem oszt meg veled semmit.
Te nem ütheted meg a bokádat ezzel.
- Mert nem te vetted fel. - Oké.
- A forrás viszont igen. - Értem.
- Szóval... - Ez egy erkölcsi dilemma.
Hogy megvédjem-e a forrást önmagától.
Tudnia kell, hogy mit vállal ezzel.
- Tudja. - Nem viccelek.
Tartok a kockázattól, de tartozom ezzel a nyilvánosságnak,
és hiszem, hogy ezt közzé kell tennem.
Azt hiszem, itt az idő. Úgy tűnik, megcsináljuk.
GEORGE OTTHONA
Megjelent egy új videó, ami az egész ufóközösséget megrázta.
A felvétel állítólag egy amerikai közös műveleti bázison készült Irakban,
és az látszik rajta,
ahogy egy medúzaszerű alak átrepül a bázison.
Közzétettük a medúzás videót, ami aztán hamar nagy port kavart.
Gyorsan bejárta a világot.
Az oknyomozó ufóújságíró Jeremy Corbell és George Knapp
megszerezte a hadsereg felvételét az UAP-ról.
De ha ránézel,
csak vakarod a fejed, hogy mi lehet.
Remélem, jól döntöttünk.
A feliratot fordította: Bednárik Henriett