Tocmai am aterizat în Brazilia. Am trecut de la cercetarea
vitelor mutilate din Oregon
la o întâmplare periculoasă care implică OZN-uri,
incidentul Colares.
Sute de oameni au fost atacați de OZN-uri
la finele anilor '70. Recent, activitatea a sporit.
Nu e o călătorie pentru cei timizi. Nu poți ateriza direct din Vegas
în mijlocul junglei amazoniene.
Aici se întâmplă totul.
Trebuie să vii aici și să discuți cu cei implicați.
- Ai mai fost în Brazilia? - Nu.
- Ai umblat mult. - E prima dată.
Ne întâlnim cu Thiago Tecchetti, expertul local în OZN-uri...
- Ce faci? - Încântat.
- Ea e Vee. - Bună!
...și să pornim în amonte cu feribotul,
către zone care ne-ar putea oferi indicii despre motivul producerii atacurilor.
Destinația noastră e orășelul Barcarena, de pe râul Tocantins.
Thiago și Nathan, asociatul lui, au vorbit cu Jhonny, un localnic...
George. Îmi pare bine.
...care ar fi fost martor de mai multe ori la această activitate.
Când ai văzut asta?
MARTOR
Acum câteva săptămâni, am văzut o minge de foc pe cer
care a virat brusc.
Din fericire, aveam telefonul și am putut s-o filmez.
A filmat totul cu mobilul.
L-a filmat?
Da.
- Ai filmarea? - Vrem s-o vedem.
S-o vedem!
M-am gândit că ar fi un meteorit sau un avion
dacă ar fi mers drept, dar a virat brusc.
Venea spre mine, dar a virat brusc la 90 de grade.
E imposibil.
Și a dispărut.
PE URMELE EXTRATEREȘTRILOR
Ai mai văzut așa ceva?
- Ai mai văzut așa ceva? - Da.
Aici, pe insulă.
L-am fotografiat cu ceva timp în urmă.
Era un obiect care plutea deasupra capului meu.
Ni-l arăți?
Da.
Ăsta e obiectul. L-am fotografiat.
L-am surprins de dimineață.
Eram în pădure și pozam animale mici de aici, de pe insulă.
Fotografiam animale mici
și am dat peste un obiect care plutea peste câmpul acela.
Sincer, imediat ce l-am fotografiat,
mi s-a făcut frică și am fugit de acolo.
Dar semnele astea...
Demult, înainte să fie numite cercuri, erau „cuiburi de farfurii”.
Exact.
În Australia, în Noua Zeelandă și în alte zone.
E foarte ciudat.
- N-ai văzut cum s-a format? - Nu.
Mai sunt și alți martori?
Au văzut și alții obiectele astea?
Da. Din toată populația insulei,
cam jumătate a văzut aceste fenomene.
Cazurile bune au mai mulți martori.
Apoi sunt cele cu fotografii sau clipuri video.
Cele ideale au fotografii, clipuri video, martori
și dovezi fizice de la locul aterizării unui OZN.
Sunt informații pe baza cărora poate fi emisă o ipoteză.
Oamenii sunt speriați sau e ceva normal pe aici?
Nu. Toți cei de aici...
Scuze, toți locuitorii.
Există oameni răniți sau care au suferit în vreun fel?
De lumini?
Nu. Dacă se apropie vreuna,
cred că oricine o ia la sănătoasa.
Când se apropie, toată lumea fuge.
În Barcarena, chestiile de pe cer au îngrozit populația.
Oamenii fug.
În Colares e cu totul altceva. Localnicii au fost atacați.
N-a fost nimeni rănit aici. Vrem să aflăm de ce ne vizitează.
- Acesta e obiectivul. - Da. Ce vor?
Locul ăsta are ceva special?
De ce sunt atrași aici?
Dat fiind că e o insulă și că apa conduce energia...
Fiind o insulă, înconjurată de ape,
le e ușor să aterizeze aici.
Să te întreb despre clip.
Din perspectiva aviației, ce ar putea fi, în afară de un OZN?
- Meteorit? Avion? - Mă gândeam la asta.
Evident, un meteorit s-ar mișca
și ar avea o urmă, dacă ar fi vizibilă.
Nu semăna cu un avion, căci focul acela, ca să-l numim așa,
cuprindea totul și nu se vedea
nimic în față.
Era doar o strălucire portocalie, rotundă.
Și s-a oprit.
- Da. - Înainte să dispară.
Dar viteza cu care a schimbat direcția și apoi a dispărut...
Avioanele nu pot face asta.
Mai putea fi o rachetă de semnalizare, dar acestea, când se sting...
avansează...
Urcă, apoi descrie un arc de cerc și coboară lăsând o urmă.
Aici n-a fost așa. Obiectul doar plutea.
A stat ceva, dacă Jhonny a avut timp să-l înregistreze.
Apoi s-a mișcat brusc. Nu era o rachetă.
Corect. Traiectorie rectilinie.
Parcă a pornit spre apus și...
a dispărut.
Multe elemente unice azi.
Faptul că jumătate din populație a văzut obiectele,
că există clipuri și poze...
Nu-și dau seama de ce apar, dar e clar că au fost percepute fizic.
Și totul se întâmplă de mult timp
și continuă și în prezent.
De ce preferă anumite zone?
De ce revin aparatele astea în repetate rânduri în aceleași locuri,
uneori mai mulți ani la rând? E cumva vreo poartă?
E un fel de sistem de autostrăzi, cu intrări și ieșiri?
Poate sunt interesați de anume persoane, pe care le urmăresc
mai mult timp.
Poate există resurse în zonele
pe care le preferă.
Nu știm. Ei nu ne spun nimic.
Avem doar ipoteze bazate pe reacțiile noastre în situații similare.
Are legătură cu incidentele din Colares?
Jumătate de populație le-a văzut.
E incredibil faptul că există atâția martori.
Da. Dar nimeni nu a fost atacat aici.
N-au fost ostili. Poate au mai multe planuri.
Dacă e să înțelegem atacurile din Colares,
trebuie să ne întoarcem
la martorii și la victimele inițiale ale acelui eveniment înfricoșător.
Totul a început în aprilie 1977,
când cetățenii unui orășel insular din Amazonia braziliană
au început să raporteze lumini pe cer
care, aparent, atacau populația din zonă.
Aviația braziliană a mers acolo.
Au stat luni bune, au interogat martorii,
au adunat informații
și au studiat locurile producerii acestor incidente.
Oamenii din Colares erau îngroziți.
Câteva sute au plecat,
îngroziți de cele întâmplate.
Cei mai mulți n-au raportat public cele întâmplate.
Mulți s-au mutat în Belém, capitala statului
și și-au văzut de viața lor.
Ca mulți alți martori OZN de pretutindeni,
au fost persiflați. N-au fost crezuți.
Cred că sunt un reporter decent.
Știu cum să scot adevărul de la oameni.
Pentru ca oamenii să mărturisească anumite lucruri
trebuie abordați cu tact. Asta a fost metoda mea.
Nu-ți poți imagina cât mă bucur că avem șansa asta.
- Mersi că ai aranjat totul. - Cu plăcere.
Ea e un adevărat simbol.
Fotografia e cunoscută pe tot globul. Citesc despre ea de 30 de ani.
În sfârșit am ocazia să discut direct
nu cu un martor, ci cu „acel” martor.
Da.
Persoana care e chipul acestui incident
e Aurora.
A fost rănită, fără îndoială.
Putem spune că e întruchiparea acelui incident din Colares.
Dar a refuzat să discute despre cele întâmplate timp de 40 de ani.
- Mulțumesc. - Te rog!
Știm că unii oameni au fost răniți grav.
Dar nu cunoaștem intenția.
A fost un atac sau e vorba despre altceva aici?
Ne poți vorbi despre ziua aceea?
Unde erai, ce ai văzut și ce s-a întâmplat?
Povestește-ne din 1977!
Unde erai și ce s-a întâmplat?
- Da. Aveam 18 ani atunci. - Te ascultăm.
Era... Nu știu dacă mai e acolo.
Era un castan imens, foarte înalt.
Spălam vasele,
când, brusc, am văzut o lumină intensă deasupra lui.
Era deasupra nucului.
Am văzut foarte clar cum se rotea.
Se rotea așa.
Deci un obiect în formă de disc, cu lumini colorate, care se rotea?
Un obiect în formă de disc, cu lumini?
- Da. - Te-a lovit o rază?
Da, m-a atins.
Când am văzut mașinăria aia deasupra castanului, am înmărmurit.
Când am văzut raza pe mine, m-am speriat tare.
M-am uitat în sus și am văzut raza roșie când m-a lovit în piept.
Am simțit ca și cum un ac încerca să mă străpungă.
Era ca o înțepătură de ac.
Așa s-a simțit, ca un ac care intra.
Se simțea ca un ac.
Când m-a lovit în piept, am simțit o arsură.
Iar, odată cu arsura, am simțit miros de eter.
La fiecare incident OZN, analizezi manifestările fizice cuantificabile,
iar mirosul e una dintre acestea.
S-au raportat mirosuri puternice
în toate zonele cu activitate OZN.
Unii au simțit un miros metalic sau electric.
Unii oameni au fost duși la bordul navelor,
pentru proceduri medicale, iar acolo mirosea a dezinfectant.
Alții au simțit arome florale puternice,
menite parcă să-i calmeze.
Cum a reacționat medicul care ți-a cercetat rana?
A mirosit-o și el.
Când m-a examinat, a spus că simte miros de lichid.
Erau trei găuri. Aveam trei găuri în piept.
Mai ai dovezi? Mai sunt vizibile urmele?
- Mai ai semnul? - E estompat. Aici, pe sân.
Se vede puțin.
Și n-am fost doar eu, ci mulți alții din Jurunas.
E ceva unic în cazul tău și al incidentelor din Colares.
E neobișnuit în istoria fenomenului OZN
ca navele să atace oamenii.
Nu înțelegem de ce s-a întâmplat tocmai aici. Care e ideea?
Nu știu.
Nu știu ce să-ți spun, de ce au atacat.
Localnicii se întrebau dacă nu cumva voiau sânge de la noi.
Seamănă foarte mult cu experiențele de la mutilările de vite.
Apare ceva din cer care le taie
și extrage sânge din diferite părți ale corpului.
E o civilizație avansată, cu tehnologii necunoscute nouă,
care se impune în fața noastră, a civilizației inferioare.
Deocamdată, e doar o ipoteză.
Avem nevoie de alte date pentru a obține tabloul complet.
Anchetatorul din Belém ne-a pus în legătură cu o femeie pe nume Laura,
care a fost și ea atacată de luminile de pe cer.
Vreau să știu exact care e povestea ei
și cât de similară e cu cele obținute de George de la ceilalți.
Aici locuiam.
Asta e casa în care locuiam.
De câte ori ai...
Ai mai fost în vizită aici fără noi
sau nu te-ai mai întors?
Nu m-am mai întors aici.
Sunt puțin sceptică.
Erau extratereștri sau altceva din junglă?
E posibil să existe și alte explicații.
Ce s-a întâmplat aici?
Era o noapte minunată, înstelată.
Mă uitam la cer.
Mi s-a părut că văd o stea căzătoare, o lumină foarte intensă.
Dar venea direct spre mine și a început să strălucească.
M-a durut.
Ce ai simțit când te-a lovit?
Se simțea ca o arsură.
A fost înfricoșător. Cum v-am spus, am fugit în casă, pentru că m-a durut.
Când s-a apropiat, cum arăta lumina?
Era albă, roșie sau de altă culoare?
Albă. Era o lumină albă.
Ai văzut-o coborând și lovindu-te sau ai simțit doar căldura?
Nu, a venit spre mine și m-a lovit.
Venea ca și cum cădea, înțelegi?
Când m-a atins, am simțit impactul.
Am un semn aici.
Pot să-l văd?
Sunt două semne.
Măi să fie!
Am simțit imediat
cât de afectată era, ce efect a avut asupra familiei.
A simțit nevoia să se mute și nu și-a revenit nici în prezent.
Oare a fost rănită intenționat
sau a devenit întâmplător o victimă?
Când am auzit de Aurora și de ceilalți din Colares,
am crezut că niște aeronave au tras cu lasere în ei.
Da, a existat o rază de lumină. Dar în aceasta, după descrierea ei,
era un fel de filament și un cârlig
care i s-a înfipt în piept și a luat o mostră.
Nu au atacat orbește.
Cam asta a descris și Laura.
A văzut raza de lumină coborând.
I-a ars pieptul și i-a lăsat un semn în forma literei V aici.
Era încă vizibil.
N-a văzut aeronava, doar lumina. Nu emitea sunete.
Și nu-și mai amintește decât lumina și arsura pe care i-a provocat-o.
Era mică pe atunci, doar un copil din Colares?
La primul incident, da.
A fost atacată și la maturitate,
la câteva decenii după acel incident.
Interesant e că fenomenul continuă.
Ca să vezi! E ciudat. Habar n-aveam.
Deci știm că s-au văzut noi OZN-uri în zona aceasta.
Ni s-a tot spus că atacurile din 1977 s-au încheiat
până la finalul anului 1978, odată cu Operațiunea Prato.
Ce să deduci dintr-o mărturie
atât de ciudată?
Poate fi coroborată cumva?
Ca polițistă, eram foarte atentă la declarațiile martorilor.
Fiindcă memoria îți poate juca feste, nu?
Din experiența mea, oamenii care-ți fac asemenea confidențe
îți spun ceea ce au reținut ei.
Dar nu e neapărat adevărul pur.
Thiago ne-a mai găsit încă o persoană de contact.
E un jurnalist, Carlos Mendes.
A fost de față când Aviația ancheta acele incidente.
A văzut ce făceau, cu cine vorbeau
și ce fel de informații obțineau.
Ca jurnalist, chiar dacă nu vorbim aceeași limbă,
gândim la fel.
Povestea asta e greu de descâlcit și acum, darămite atunci.
Dictatura militară din Brazilia acelor vremuri a clasat cazul.
„Nu se întâmplă nimic, oameni buni. E nebunie curată. Vedeți-vă de treabă!”
Iar jurnaliștii acelor vremuri
i-au crezut pe cuvânt. Dar nu și Carlos.
Carlos, George Knapp. Mă bucur să te cunosc.
Carlos Mendes a analizat cu atenție întâmplările
și urmărește povestea de atunci.
Eu și Vee încercăm să aflăm câtă lume le-a văzut,
câți oameni au fost răniți și din ce zone.
- În vreo 20 de municipii din statul Pará... - În 20 de orașe.
...am avut povestiri similare
de la locuitori aflați la 300 sau 400 km distanță, care nu se cunoșteau.
În ce perioadă?
Ancheta a durat
din iunie 1977 până în august 1978.
Deci mai mult de un an și jumătate.
Povestea oficială e
că Aviația braziliană a cercetat zona Colares
timp de numai patru luni.
Carlos ne spune că nu a fost așa,
că ancheta propriu-zisă a durat mult mai mult.
Vorbește-ne despre ancheta militară!
Ce ai văzut și ce ai putut povesti?
Au fost deschiși?
Relația era extrem de tensionată.
Și ne intimidau la tot pasul.
M-am certat cu cpt. Hollanda, care a vrut să mă dea afară de pe insulă.
„Nu e un caz pentru un jurnalist.”
Căpitanul Uyrangê Hollanda
era comandantul Aviației în timpul Operațiunii Prato,
adică, în traducere, „Operațiunea Farfuria”.
Reprezentând dictatura militară din Brazilia,
cpt. Hollanda avea ordine stricte să controleze răspândirea informațiilor.
N-a povestit ce s-a întâmplat decât în 1997,
când a discutat cu un expert OZN despre cele întâmplate.
Sonda avea o traiectorie haotică. Nu zbura în linie dreaptă.
Zbura de parcă se legăna.
- Totul a fost documentat? Fotografii? - Da. Există și filmări.
La trei luni după interviu, Hollanda s-a spânzurat.
Aviația braziliană a întocmit un raport uriaș.
Multe documente au pornit spre Statele Unite,
căci le-am văzut.
După căderea dictaturii, Aviația braziliană a prezentat
foarte multe informații despre Colares.
Multe informații au ajuns de la guvernul brazilian
la Agenția de Informații a Apărării.
Am văzut unele dosare.
Nicio pagină nu a fost publicată.
Crezi că au dat publicității totul,
fără a păstra fotografii și copii ale înregistrărilor?
Au luat cele mai importante lucruri, pe cele esențiale.
16 ore de imagini din 32 de zile de investigații ale armatei.
Cine le-a luat? La cine te referi?
CIA.
Am mai auzit zvonul că există filmări
cu incursiunile dramatice de OZN-uri din Colares.
Și că filmările au ajuns în Statele Unite.
Dar ce au înregistrat?
De ce rămân secrete aceste probe?
Și ce altceva au constatat soldații brazilieni
pe parcursul anchetei de 15 luni?
Sper să găsim niște răspunsuri pe insula
pe care Forțele Aeriene au făcut cercetările.
Câte documente militare ai citit?
- Cam o mie de pagini. - O mie de pagini?
Era e un document oficial?
Sunt sute de pagini de documente oficiale, fotografii, desene și mărturii.
Am sunat pe cineva care lucrează la o agenție.
Am întrebat unde sunt acele sute de ore de film
și mi-a zis că au fost luate de cineva din SUA.
„O agenție din trei litere. Ghici care e!”
Știu asta fiindcă o altă agenție din trei litere a vrut să le ia de la ea.
A fost refuzată.
Aveți relații militare cu care pot vorbi?
- Probabil că nu mai sunt în armată. - Nu vor să discute cu noi.
Armata e organizată.
Nu-ți speli rufele în public.
Dar sper să găsim o persoană
care a asistat la operațiune și e dispusă să vorbească.
COLARES BRAZILIA
Aici intrau și ieșeau OZN-urile?
Da. Suntem la punctul zero.
Aici era Operațiunea Prato?
Da. Armata folosea plaja și insula aceea pe post de bază.
Dacă eram pe plaja asta în 1977,
ce aș fi văzut în apă?
Ei ce au văzut?
Sute de OZN-uri de diferite forme.
Sferice, în formă de disc...
Armata avea o bază acolo
ca să vadă OZN-urile ieșind din apă pentru a survola orașul
și să investigheze aceste fenomene.
Concentrarea militară din Brazilia a fost ciudată, dar nu unică.
În SUA, în al Doilea Război Mondial,
Los Angeles a observat o adevărată flotilă de OZN-uri,
în așa-numita Bătălie din Los Angeles.
Armata a mobilizat artileria antiaeriană,
care a luminat cerul la Hollywood.
Când o aeronavă neobișnuită, supranumită Meduza din Petrozavodsk,
a survolat un sat de pe un lac din URSS,
Kremlinul a deschis o anchetă de proporții
asupra fenomenului, care a durat peste 20 de ani.
Dacă asta voiau, să vadă cum am reacționa,
au nimerit-o.
Se va spune că sunt oameni simpli,
săteni păcăliți ușor de tehnologii militare secrete
sau de un fenomen natural.
Ce zici?
Nu avem nici azi această tehnologie.
Cum am fi putut s-o avem în 1977?
ADOR COLARES
După ce am întrebat cunoștințele recente,
am aflat numele căpitanului.
- Bună! - Bună!
Am putea vorbi?
Putem discuta?
Da.
El ducea și aducea soldații de pe insula
de unde coordonau operațiunile în perioada atacurilor.
Cum era atmosfera aici? Erau speriați sau circumspecți?
TRADUCĂTOARE
Un căpitan care era în misiune
a spus că nu e absolut niciun pericol.
Dar, după două săptămâni, purtam arme la noi.
Mi-au dat chiar și mie una.
Am participat la misiuni în zone în care se aflau civili.
Îi înarmam exclusiv în cele mai grave situații.
E clar că se temeau pentru siguranța lor.
Neliniștea plutea în aer.
Ce s-a întâmplat de i-a speriat într-atât
încât să-l înarmeze pe căpitanul ambarcațiunii,
un civil care neinstruit în mânuirea armelor de foc?
Cine mai era cu tine în barcă
atunci când transportai oamenii?
- Cine mai era în barcă? - Eram cinci.
Hollanda, Luciana și încă doi, dar le-am uitat numele.
Luciano era om de știință.
Mamă! Era vreunul american?
Cred că da. Toți erau soldați.
Aveau aparate foto?
Când au aranjat totul, vedeam doar lumina.
Dar pe monitor le vedeam și siluetele.
Cum arătau?
Semănau cu cursele pentru crabi.
Au formă de pălărie sau de farfurie.
Toți spuneau că e o navă spațială.
Îți era frică?
Aveam o senzație ciudată.
Uneori, când ajungeam acasă, parcă mă durea capul.
Ca să vezi! Și ce făcea americanul?
Ce făcea americanul?
Lucra în fața monitorului, cu cei care intraseră în lumină.
Nu le auzeau vocile de acolo.
Sunetul era neclar...
Totul e neclar.
Părea a fi un limbaj sau doar sunete?
Da, semăna cu o limbă.
Deci ai auzit-o și tu.
Da.
Ți-a cerut cineva să tăinuiești toate astea?
În ultimele zile, când lucram, mi-a cerut...
A zis că el o să plece,
că vor veni mulți la mine să-mi ia interviu
și să nu spun nimic nimănui.
Bine. Să ne întoarcem!
E clar că se întâmpla ceva acolo. Prezența militară era uriașă.
Au avut o operațiune pe insulă timp de șase luni.
De ce au încheiat brusc cercetările?
Unde e filmarea? Rosil a spus că există o înregistrare.
Poate știe George pe cineva, ca să intrăm în posesia ei.
Cum ți-a mers azi?
Căpitanul mi-a spus câte ceva.
A confirmat că ducea oameni pe insulă,
dar nu erau doar brazilieni.
Era și un american.
Bănuiam deja prezența americanilor.
Prezența americanilor când aviația braziliană cerceta
evenimentele tumultuoase din Colares e grăitoare.
Ea confirmă suspiciunile
legate de implicarea guvernului american la scară globală.
A zis că luau arme la ei după vreo două săptămâni.
Și e ciudat că i-au dat pistol și căpitanului.
Soldații l-au înarmat?
L-au înarmat pe căpitan.
Deci luau totul în serios. Era o amenințare reală.
Și încercau să comunice cu ei.
Cei de pe barcă încercau să comunice
în limbajul folosit de ei.
Și era unul care nu părea uman?
Exact. Și-a amintit cum suna.
- Doamne, eu... - Nu mai auzisem asta până acum.
Câteva idei...
În primul rând, întâmplările din Colares par îndepărtate,
intrate deja în istorie. Nu e deloc așa.
Incidente similare au loc și în prezent,
tot în preajma apei.
Iar motivul? Oamenii cred că e ceva legat de prelevarea de mostre.
Poate că n-au rănit intenționat victimele,
ci a fost doar un efect secundar.
E impresionant ce a aflat Vee de la căpitan,
și anume că, în vâltoarea evenimentelor,
a existat o tentativă de comunicare cu ei.
Important e ce voiau să le transmită.
Ce s-a înregistrat și unde e mesajul?
Agenția de trei litere pe care o știu
a întrebat cealaltă agenție de trei litere ce date are, dar le-au închis ușa în nas.
Cineva are imagini, documente
și înregistrări audio.
O să întreb câteva persoane
care ar trebui să știe de ele, să vedem ce obținem.
Cu cât prezentăm mai multe date concrete,
cu atât mai clare devin imaginea și destinația finală.
PENNSYLVANIA DE VEST
Înainte să plec din Brazilia, am vorbit cu un oficial din guvern
care e dispus să ne spună ce știe despre OZN-uri: Christopher Mellon.
Eu și Chris Mellon comunicăm
de vreo șase ani încoace.
A lucrat zece ani la Capitoliu.
A lucrat ca șef de personal
al Serviciilor de Informații ale Senatului.
Era la curent cu multe informații secrete.
Chris a fost un jucător esențial.
Dar publicul știe puține despre el,
căci întreaga lui activitate se desfășura din umbră.
Sunt absolut sigur că Mellon știe mult mai multe
despre OZN-uri decât are voie să spună.
Știu că a participat la ședințe secrete, cu declarații sub jurământ
și că a avut acces
la documente și materiale strict secrete.
Mă bucur să te văd.
Am aflat în Brazilia că Aviația lor a confiscat înregistrări
cu OZN-uri care intră și ies din apă și că unele au ajuns în SUA,
deși nimeni nu știe unde.
Tu ai avut relații mai bune decât mine.
Crezi că știe cineva?
Chiar și cei mai informați oameni din agențiile de stat
susțineau că e un mister pentru ei.
Există răni aparent provocate intenționat, și nu doar în apropierea navelor.
Așa cum noi folosim lumina pentru a afla informații despre planete îndepărtate,
și ei folosesc acea rază poate pentru a studia proprietățile chimice
sau biologia țintei.
Deci și tu crezi că adună mostre?
Asta părea să se întâmple.
Conform datelor, pare a fi o operațiune de cercetare
sau de inventariere a cuiva.
Chris Mellon, cu toate cunoștințele sale,
acceptă ideea noastră că la Colares a avut loc o prelevare de mostre.
Nu o spun doar martorii
acelor experiențe terifiante din anii '70,
ci un înalt oficial din guvernul nostru.
Să vorbim puțin despre cazul Tic Tac.
Deci Dave Fravor a spus
că părea că acel obiect în formă de Tic Tac se mișca
și încerca să interacționeze cu ceva aflat sub apă.
Am auzit și în Brazilia de nave care intrau și ieșeau din apă.
Sunt credibile informațiile?
Activitatea a fost intensă, categoric.
Forțele noastre navale au observat diverse anomalii sub apă.
Avem relatări viabile de la submarine nucleare
care au detectat anomalii majore sub apă.
Apa acoperă o mare parte a planetei, fiind ascunzișul ideal.
Chris Mellon are dreptate.
Oceanele acoperă 75% din suprafața planetei.
Dacă vii de altundeva
și vrei să scapi de curioși, e ascunzătoarea ideală.
Chris Mellon sugerează,
iar probele obținute susțin asta, că misterul vizitei lor
poate fi elucidat coborând sub ape.
O să tot caut oameni care știu de înregistrările din Colares.
Cred că prezintă informații esențiale despre legătura dintre OZN-uri
și apa mării.
Dar s-a întâmplat ceva acasă și e nevoie urgent de prezența mea.
Am revenit în Las Vegas. Am ceva important.
Ocazional colaborez cu Jeremy Corbell, un alt cercetător OZN.
Primim multe înregistrări.
Asta e înregistrată la o bază militară din Orientul Mijlociu
de agenții de pază.
În perimetrul acestei baze e o altă bază. O agenție de informații,
cu un nume din trei litere, are o bază acolo.
Chestia asta a plutit noaptea prin bază.
Cei de la pază au urmărit-o pe camere.
Nu se vede bine, au o imagine în infraroșu.
E cel mai ciudat și mai înfiorător OZN pe care l-am văzut vreodată.
E radiație termică, invizibilă pentru ochiul uman.
Își schimbă temperatura de câteva ori când survolează baza securizată.
Seamănă cu o meduză.
Agențiile guvernamentale nu au aprobat publicarea acestui material.
L-am păstrat secret,
ca să-i protejăm pe cei care ne-au dat aceste informații.
Ei voiau să fie făcut publice. Au avut încredere în noi
că le vom da publicității fără a periclita siguranța surselor.
Am emoții. Nu se știe
cât de agasați vor fi oficialii după ce-l facem public.
Înainte să fac publice dovezile,
vreau să știu dacă pun cumva în pericol sursa
fără să-mi dau seama.
Să te întreb ceva. Am un clip
foarte grăitor, dintr-o zonă secretă.
O bază militară secretă.
E un OZN foarte ciudat.
Dacă ți-aș arăta înregistrarea, ar trebui s-o raportezi la CIA?
Nu. N-am obligația să le-o prezint, nefiind înregistrată de mine.
Nu am nicio obligație. Nici nu mai lucrez acolo.
Nu e marcată ca fiind strict secretă.
Ca jurnalist, încerc să aflu dacă merită să risc s-o arăt publicului.
Dacă e făcută pe proprietatea CIA,
atunci le aparține.
Dacă vor să fie strict secretă
și manipulată de anumite persoane, e treaba lor.
Civilii n-au obligația să stabilească nivelul de secretizare, deci...
E posibil să aibă un centru de detenție
într-o bază militară din Orientul Mijlociu?
Da.
Vino aici, să vezi!
E filmat în infraroșu, noaptea, în incinta bazei.
Ai văzut ceva mai ciudat?
Traversează toată baza.
- Dacă e real, e grav. - Da.
Totuși, dacă mai discuți cu sursa ta,
ar trebui să-i explici că realizarea unei filmări
într-un centru secret
e o infracțiune.
Protejarea surselor e vitală pentru un jurnalist de investigație.
Dacă expui o sursă o dată, e gata, totul s-a terminat.
Când nu mai ești de încredere, nu vei mai primi nicio informație.
Pentru tine nu vor exista repercusiuni.
- N-ai filmat tu. - Corect.
- Sursa va suferi. - Da, știu.
E o chestiune de etică
legată de protejarea sursei.
Trebuie să știe în ce se bagă.
- Știe. - Nu glumesc.
Mă îngrijorează riscurile, dar am o datorie față de public
și cred că filmarea trebuie arătată.
Cred că a sosit ziua și se pare că o vom face.
LOCUINȚA LUI GEORGE
A apărut un clip care face valuri în comunitatea OZN.
Înregistrarea, aparent făcută la o bază militară americană din Irak,
pare să arate o meduză survolând baza.
Am lansat clipul cu meduza, care a avut un mare succes.
S-a răspândit rapid în toată lumea.
Jurnaliștii de investigație Jeremy Corbell și George Knapp
au obținut o filmare cu un FAN.
Văzându-l, cazi pe gânduri și te întrebi ce ar putea fi.
Sper că facem ceea ce trebuie.
Subtitrarea: Gabi Nițu