Vi är i Brasilien,
där min utforskning av utomjordiska avsikter
har eskalerat från boskapsattacker i Oregon
till ett av de farligaste ufo-mötena nånsin:
Colares-händelsen.
Hundratals människor ska ha blivit attackerade av ufon i slutet av 70-talet,
och aktiviteten har ökat på sistone. Det här är ingen resa för de lättskrämda.
Man kan inte hoppa på ett flyg från Las Vegas till mitten av Amazonas.
Det är här saker sker.
Man måste komma hit och prata med dem som upplevt det.
- Har du varit i Brasilien? Du är berest. - Nej, det är första gången.
Vi ska möta den brasilianska ufo-experten Thiago Tecchetti...
- Hur är det? - Trevligt.
- Vee. - Trevligt.
...och färdas uppför floden till platsen för färska observationer,
som kanske kan förklara varför attackerna inträffade.
Vår ändhållplats är en liten stad vid Tocantinsfloden som heter Barcarena.
Thiago och hans kompanjon Nathan har kontaktat lokalbon Jhonny...
George. Trevligt.
...som enligt uppgift har bevittnat aktiviteten regelbundet.
När såg du den senast?
VITTNE
För några veckor sen såg jag ett eldklot på himlen
som gjorde en skarp sväng.
Som tur var hade jag min mobil och lyckades filma eldklotet.
Han filmade det med mobilen.
- Filmade han det? - Ja.
- Har du med den? - Det måste vi få se.
Få se.
Jag hade trott att det var en meteor eller ett flygplan
om det hade åkt rakt, men det svängde tvärt.
Det åkte mot mig, och svängde sen 90 grader.
Det är omöjligt.
Sen försvinner det.
Har du sett det förr?
Ja.
- Här? - Här på ön.
Jag lyckades även fotografera det för ett tag sen.
Jag stötte på ett föremål som svävade ovanför mitt huvud.
Får vi se det?
Ja.
Det här är föremålet som jag fotade.
Det var på morgonen. Jag var i skogen och fotade smådjur.
Jag fotade smådjur
när jag såg ett föremål som svävade mitt över fältet.
Så fort jag hade tagit fotot...
Så fort jag hade tagit det blev jag rädd och stack.
Och de här märkena...
- Förr kallade man såna "tefatbon". - Ja!
De dök upp i Australien, Nya Zeeland och andra delar av världen.
Så märkligt.
- Du såg inte hur det blev till? - Nej.
Finns det andra vittnen?
- Var det fler som såg eldkloten? - Ja, alltså...
Ungefär 50 % av öns invånare har bevittnat fenomenet.
De bästa fallen är de med flera vittnen. Ännu bättre är de med foton eller videor.
Bättre ändå är de med foton, videor, vittnen
och fysiska bevis på var ett tefat kan ha landat.
Det är information som kan bygga en teori.
Är folk rädda eller är det en del av livet här?
Nej, alla människor, alla som bor här på ön...
Alla invånare på ön...
Har nån blivit skadad på nåt sätt?
- Av ljusen? - Nej, de närmar sig bara.
Jag tror att alla som upplever situationen flyr i rädsla.
De kommer nära, och då flyr folk.
I Barcarena kom saker från himlen och skrämde folk.
De sprang och kom undan.
Colares är nåt helt annat. Människorna där blev attackerade.
Så ingen blev skadad här. Vi försöker förstå varför de är här.
- Det är vårt huvudmål. - Att förstå deras avsikt.
Är det nåt speciellt med platsen som får dem att återvända hit?
Eftersom det här är en ö och vatten leder energi...
Eftersom det är en ö, omgiven av vatten,
är det lätt för dem att landa och besöka oss.
Jag ska fråga om videon.
Ur ett flygperspektiv – vad kan det ha varit förutom ett ufo?
- En meteor? Ett plan? - Jag funderade på det.
En meteor skulle vara i rörelse och lämna ett spår.
Det såg inte ut som ett plan, för elden, om vi kallar den för det,
uppslukade hela grejen, och man såg inget framför den.
- Det vara bara ett runt orange sken. - Som var stilla.
- Ja. - Innan det rörde sig.
Med hastigheten som det ändrade riktning och sen bara försvann...
Så kan inget flygplan göra.
En nödraket vore mest likt, men när man skjuter upp en nödraket...
Det är liksom...
Den åker ut, upp och sen ner. Och den lämnar ett litet spår.
Här såg man inget sånt. Det bara svävade där.
Och länge nog för Jhonny att ta ut telefonen och filma.
Sen rörde det sig. Jag har aldrig hört om en sån nödraket.
Precis. Det rörde sig rakt ut.
Det är som om det bara åkte mot solnedgången och...
Och slocknade.
Mycket av det vi har hört idag är unikt.
Att hälften av invånarna har sett det här, att det finns videor och foton...
De fattar inte varför de ser dem, men det är en tydlig fysisk händelse.
Och det har pågått länge, ända fram till idag.
UFO-LANDNINGSPLATS
Varför dras ufon till vissa platser?
Varför återvänder de till samma platser om och om igen,
ibland under många år? Finns det en portal?
Finns det ett motorvägssystem som de använder för ut- och infart?
De kanske är intresserade av specifika personer,
som de följer under en lång period.
Det kanske finns resurser i de områdena som är av intresse för dem.
Vi vet inte. De berättar inte för oss.
Vi kan bara gissa baserat på hur vi skulle reagera i liknande situationer.
- Men finns det nån koppling till Colares? - Hälften av invånarna har sett det.
Det är otroligt att så många här ute har sett det.
Ja, men ingen blev attackerad här.
Det var inte fientligt. Det kanske finns flera agendor.
Om vi ska förstå varför Colares-attackerna inträffade
måste vi resa nerför floden och ta reda på
vad de ursprungliga vittnena och offren upplevde under den skrämmande händelsen.
Allt började i april 1977,
när bybor i en liten ö-stad i brasilianska Amazonas
började rapportera iakttagelser av ljus på himlen
som till synes attackerade folk på marken.
Brasiliens flygvapen åkte dit. De var där i månader.
De förhörde vittnen, samlade information
och studerade platserna där allt inträffade.
Människorna i Colares var livrädda. Hundratals av dem stack.
De blev skrämda av vad som hände och drog.
De flesta av dem talade aldrig om det offentligt.
Många flyttade till delstatshuvudstaden Belém,
där de försökte gå vidare.
Som många andra ufo-vittnen behandlades de som skit. Ingen trodde dem.
Jag är en hyfsat bra reporter.
Jag kan få folk att öppna sig. Jag jobbar på det.
Att försöka få folk att prata om nåt de helst inte vill prata om...
Det kräver viss finess, och det har funkat bra för mig.
Jag är väldigt glad för den här möjligheten.
- Tack för din insats. - Det är ett nöje.
Hon är som en symbol.
Det fotot spreds över hela världen. Jag har läst om det i 30 år.
Äntligen får vi en chans att prata med just det vittnet.
Ja.
Personen som är ansiktet utåt för hela händelsen är Aurora.
Hon fick tydliga skador.
Hon är Colares-incidenten förkroppsligad i en person.
Men hon vägrade bestämt att prata om det i över 40 år.
- Tack. - George, efter dig.
Folk blev skadade, vissa allvarligt, men vi vet inte vad avsikten var.
Var det en fientlig attack, eller är det här nåt annat?
Kan du ta oss till den dagen?
Var befann du dig, vad såg du och vad hände?
Ta oss tillbaka till 1977. Berätta var du var och allt som hände...
- Ja, jag var 18 år då. - Berätta.
Jag vet inte om det står kvar, men det fanns ett enormt kastanjeträd.
Jag diskade, och plötsligt såg jag ett starkt ljus ovanför kastanjeträdet.
Det var ovanför trädet.
Jag såg tydligt att den här saken roterade.
Så det var ett skivformat föremål, med ljus som ändrade färg, som roterade?
- Var det ett skivformat föremål med ljus? - Ja.
- Och du träffades av en ljusstråle? - Ja.
När jag såg apparaten ovanför trädet stod jag bara där.
När jag såg strålen på mig blev jag livrädd.
Jag tittade upp och såg den röda strålen träffa mitt bröst.
Det kändes som om en nål genomborrade mig. Det kändes som ett nålstick.
Det var så det kändes.
Hon kände ett nålstick.
Det brann till när den träffade mitt bröst och jag kände lukten av eter.
I ufo-fall letar man efter mätbara fysiska manifestationer.
Lukt är en sån sak.
Stark lukt har rapporterats på i princip alla platser med ufo-aktivitet.
Folk säger att det luktade metalliskt eller elektriskt.
Folk har tagits ombord på skepp, för medicinska ingrepp,
där det luktar antiseptiskt, som på sjukhus.
Andra har känt stark blomdoft, som verkar ha använts för att lugna dem.
När läkarna tittade på skadan – hur reagerade de?
Han kände också lukten.
När han undersökte mig sa han att han också kände lukten.
Det var tre små hål. Jag hade tre hål i bröstet.
Har du kvar ärren? Är det fortfarande synligt?
- Har du kvar märket? - Jag har ett bleknat ärr här på bröstet.
Lite.
Det var inte bara jag. Det finns många andra i Jurunas.
Det som är speciellt med det som hände dig och Colares är...
Det är ovanligt, rent allmänt, att ufon attackerar människor.
Vi förstår inte varför det hände här. Vad var det som pågick?
Det vet jag inte.
Jag vet inte vad jag ska säga om varför de attackerade.
Folk på gatan sa: "Tror du att de var ute efter blod?"
Det är likt det som har rapporterats i fallen med boskapsstympning,
där nåt från himlen kommer ner, skär upp dem och tar prover.
Det är nån form av avancerad civilisation som har teknologi bortom vår,
och som påtvingar sin vilja på en lägre stående civilisation, på oss.
Än så länge är det bara en teori.
Vi behöver mer information för att förstå vad det här var.
Den lokala utredaren i Belém-området satte oss i kontakt med Laura,
som har en historia om en attack från ljus på himlen.
Jag vill höra hennes historia
och se hur nära den stämmer överens med historien George får höra.
Jag bodde i det här huset då.
Hur ofta har du...
Hade du nånsin återvänt innan vi bad dig komma hit?
Nej, jag har inte varit här sen dess.
Jag är lite skeptisk. Var det nödvändigtvis utomjordingar?
Var det nåt annat i djungeln? Det kan finnas andra förklaringar.
Så, vad hände här?
Det var en stjärnklar natt, väldigt fin. Jag stod och tittade på himlen.
Jag trodde att jag såg ett stjärnfall. Det var ett starkt ljus.
Men det kom åt mitt håll. Sen lyste det på mig, här.
Det gjorde ont.
- Hur kändes det när det träffade bröstet? - Som ett brännsår.
Det var läskigt. Jag gick in direkt, för det gjorde ont.
Hur såg ljuset ut? Var det vitt, rött eller en annan färg?
Vitt.
Det var ett vitt sken.
Såg du när det kom ner och träffade dig, eller kände du bara värme?
Nej, det kom mot mig och träffade mig.
Det var som om det föll.
Det träffade mig, och jag kände effekten av det.
Jag har kvar märket här.
Får jag se det?
Det är två märken.
Jag kände hur mycket det hade påverkat henne och hennes familj.
Hon lämnade sitt hem, och hon påverkas av det än idag.
Jag undrar om skadorna var avsiktliga,
eller om hon var på fel plats vid fel tillfälle.
När jag först hörde om Aurora och de andra i Colares
lät de som om farkosterna sköt laserstrålar mot dem.
Ja, det var en ljusstråle, men inuti den, som hon beskrev det,
fanns nån sorts glödtråd och krok, som fäste vid hennes bröst och tog prover.
- Det var inte bara en blind attack. - Det låter väldigt likt det Laura sa.
Hon såg en ljusstråle komma ner.
Den brände henne på bröstet och lämnade ett "V".
Det syntes fortfarande.
Hon såg inte farkosten, bara ljuset. Hon hörde inga ljud.
Det enda hon minns är ljuset och att hon blev bränd.
Var hon bara barnet när det hände i Colares?
I Colares, ja.
Hon blev attackerad som vuxen. Det var årtionden senare, efter Colares.
Det jag reagerar på är att det fortfarande pågår.
Det är märkligt. Det visste jag inte.
Nu vet vi att det förekommer ny ufo-aktivitet i området.
Vi har alltid fått höra att attackerna som började 1977 upphörde 1978,
när Operation Prato avslutades.
Vad gör man med en sån vittnesberättelse, som är så märklig?
Kan den styrkas på nåt sätt?
När jag var polis fick man vara försiktig med vittnesmål,
för minnet kan bedra en.
Min erfarenhet är att folk, när man får dem öppna sig om sånt här,
berättar sin egen sanning, även om det kanske inte är vad som hände.
Thiago ska hjälpa oss ordna ett möte med journalisten Carlos Mendes.
Han var där när Brasiliens flygvapen höll på med sin utredning.
Så han såg vad de gjorde, vilka de pratade med
och vilken information de samlade in. Som journalist hoppas jag att vi,
även om vi inte talar samma språk, talar samma språk.
Det är svårt att följa upp historien nu, men det var ännu svårare då.
Brasilien styrdes av en militärdiktatur, och de teg om det.
De sa: "Det finns inget att se här. Det är bara galenskap. Gå vidare."
De flesta journalisterna i Brasilien på den tiden litade på flygvapnet,
men inte Carlos.
Carlos, George Knapp. Kul att träffas.
Carlos Mendes följde historien i realtid, och han har följt den ända sen dess.
Vee och jag vill ta reda på hur många som såg det,
hur många som skadades och vilket område det handlar om.
I cirka 20 städer i delstaten Pará...
I 20 städer.
...är rapporterna väldigt lika,
från folk som bodde 300–400 km ifrån varann och aldrig hade träffats.
Under hur lång tid?
Hur länge varade det?
Utredningen varade
från juni 1977 till augusti 1978.
Den varade i drygt 1,5 år.
Den officiella historien är att flygvapnet undersökte incidenten i fyra månader.
Carlos säger att det inte stämmer, att utredningen pågick mycket längre.
Berätta om militärens utredning.
Vad såg du? Vad kunde du rapportera? Var de öppna?
Det var ett spänt förhållande, och de var väldigt hotfulla.
Jag hade ett spänt samtal med kapten Hollanda.
Han försökte avhysa mig från Colares. Han sa: "Det är inget för en journalist."
Kapten Uyrangê Hollanda
var flygvapnets befälhavare som ledde Operation Prato.
Namnet kan översättas till Operation Tallrik.
Som representant för Brasiliens militärdiktatur
hade kapten Hollanda stränga order att styra nyhetsflödet.
Han sa inget om sina egna erfarenheter förrän 1997,
när han äntligen pratade med några ufo-forskare om vad han sett.
Sonden hade oregelbunden flygbana. Den flög inte i en rak linje.
Den flög som om den svingade.
- Dokumenterades det? Fotograferades det? - Ja, och det filmades.
Tre månader efter den intervjun hängde han sig.
Brasiliens flygvapen sammanställde en enorm rapport.
En stor del av den hamnade i USA. Jag har sett den.
Efter diktaturens fall överlämnade Brasiliens flygvapen
en guldgruva av information om Colares-incidenterna.
Mycket av den informationen överfördes från Brasiliens till USA:s regering,
till Defense Intelligence Agency.
Jag har sett några dokument. Inte en enda sida har offentliggjorts.
Tror du att de gav bort allt utan att behålla kopior på videor och foton?
De tog det viktigaste, de viktigaste händelserna.
Det finns 16 timmars filmmaterial från militärens 32 dagar långa utredning.
Vilka är "de"? Vem tog det?
CIA.
Jag har hört det här förut, att det finns filmmaterial och videor
på dramatiska ufo-invasioner i och runt Colares,
och att det hamnade i USA.
Men vad filmade man exakt? Varför hålls bevisen gömda än idag?
Vad mer bevittnade brasilianska militären under sin 15 månader långa utredning?
Jag hoppas att vi kan hitta svar på ön där flygvapnet utförde sin operation.
Hur mycket av flygvapnets dokument har du läst?
Cirka tusen sidor.
- Tusen sidor? - Ja.
Är det ett officiellt dokument?
Det finns hundratals sidor av dokument, foton, teckningar och vittnesmål.
VÄLKOMMEN TILL COLARES
Jag ringde nån på vägen hit som jobbar för en myndighet.
Jag frågade dem var de hundratals timmarna filmmaterial finns.
Han sa: "Nån från USA tog dem."
Det var ett verk på tre bokstäver. Ni kan gissa.
Jag vet om det här,
för ett annat verk på tre bokstäver försökte få ut det och fick avslag.
Har du militära kontakter som jag kan prata med?
- De har nog lämnat militären nu. - De vill inte prata med oss.
Militären är väldigt strukturerad. Man bryter inte mot reglerna.
Men jag hoppas hitta nån som vill och kan prata om den militära operationen.
BRASILIEN
- Var det här ute ufona åkte in och ut? - Ja, vi är på platsen där allt började.
- Var Operation Prato baserad här? - Ja.
Militären använde den här stranden, och ön där borta, som bas.
Om jag hade varit här på stranden 1977,
vad hade jag sett åka ner i och upp ur vattnet?
Hundratals ufon av olika former. Klotformade, diskformade...
Militären var baserad där
för att se ufon som åkte ner i och upp ur vattnet och genom stan,
för att kunna undersöka vad som pågick.
Den enorma militära responsen var ovanlig, men inte unik.
I USA, under andra världskriget,
upplevde Los Angeles nåt som verkade vara en fullskalig störtflod av ufon,
känd som Slaget om Los Angeles.
USA:s militär mobiliserade luftvärnsartilleri
som lyste upp himlen över Hollywood.
Efter det att en ovanlig farkost, som fick namnet Petrozavodsk-maneten,
surrade över en by vid en sjö i Sovjetunionen
inledde Kreml en stor statlig utredning som varade i drygt 20 år.
Om de ville provocera oss, framkalla en reaktion, så lyckades de.
Folk säger att de är enkla människor, bybor som blev lurade,
att det var nån militär teknologi eller en feltolkning av ett naturfenomen.
- Vad säger du om det? - Vi har inte den här teknologin idag.
Hur skulle vi kunna ha haft den 1977?
JAG ÄLSKAR COLARES
Efter att ha pratat med några kontakter fick jag namnet på en båtkapten.
- Hej. - Hej.
Kan vi prata?
Ja.
Han körde militärtjänstemän fram och tillbaka till ön,
där de hade sin bas under attackerna.
Hur var stämningen här i början? Var de rädda eller ängsliga?
TOLK
En av kaptenerna som var med oss på uppdraget
sa att det inte var nån fara, att allt var okej.
Men efter två veckor började vi ta med oss vapen.
Till och med jag fick ett vapen.
Jag har varit i strid och haft civila runt mig i strid.
Vi beväpnar bara civila i desperata situationerna.
Det fanns en rädsla för deras säkerhet. Det fanns en oro.
Vad hände som chockade eller skrämde dem så pass
att de gav en båtkapten, en civilperson utan vapenutbildning,
ett vapen?
Vilka var med dig på båten när du skulle ut under så lång tid?
- Vem var på båten med dig? - Vi var fem.
Det var Hollanda, Luciano och två andra vars namn jag har glömt.
Luciano var vetenskapsman.
Var nån amerikan?
Jag tror det. Alla var militärer.
Hade de kameror?
När de ställde upp den såg vi bara ljus, men på skärmen kunde vi se formerna.
Vilka former var det?
De var formade som en krabbfälla.
En krabbfälla är formad som en hatt, som en tallrik.
Alla sa att det var ett rymdskepp.
Var du rädd?
Jag mådde konstigt, som... Ibland när jag kom hem hade jag huvudvärk.
Vad gjorde amerikanen?
Han jobbade med monitorn, med människorna som hamnade i ljuset.
De förstod inte deras röster. Ljudet var otydligt...
Det var otydligt.
Lät det som ett språk eller bara ljud?
Det lät som ett språk.
Så du hörde det?
Ja.
Bad nån dig hålla tyst om vad du såg?
De sista dagarna bad han mig... Han sa att han skulle åka,
och att folk skulle vilja intervjua mig, men att jag inte fick prata med nån.
Okej, vi åker tillbaka.
Det var uppenbarligen mycket som hände. Det fanns en enorm militär närvaro.
Operationen på ön pågick i sex månader.
Varför la man plötsligt ner den?
Var är videon? Rosil pratade om en inspelning.
Jag undrar om George har en kontakt som kan hjälpa oss få tag på den.
- Hur var din morgon? - Enligt vad båtkaptenen sa...
Han bekräftade vissa saker. Han körde ut folk till ön,
men inte bara brasilianare, utan även en amerikan.
Vi anade att amerikaner var här.
Det faktum att amerikaner var där,
under flygvapnets utredning av de här tumultartade händelserna i Colares...
Det är talande. Det bekräftar många misstankar
om amerikanska regeringens inblandning på en global skala.
Han sa att de började ta med vapen efter ett par veckor.
Saken är den att båtkaptenen fick ett vapen.
- Gav militären honom ett vapen? - Ja.
De tog det på allvar. Det ansågs vara ett hot.
Och de försökte kommunicera fram och tillbaka.
Försökte killarna på båten kommunicera med det andra okända språket?
Så han syftar på ett språk som inte låter mänskligt?
Ja. Han kommer ihåg hur det lät.
- Herregud, jag... - Jag har aldrig hört liknande förr.
Vissa saker slog mig.
Vi ser Colares som nåt som hände för längesen,
som antik historia, men det är det inte.
Samma sorts aktivitet pågår än idag, och i många fall,
både då och nu, sker det runt vatten.
Människorna här tror att skälet är att man forskade eller tog prover.
Det är möjligt att skadorna var oavsiktliga,
en bieffekt av operationen.
Men jag reagerade på det Vee lärde sig av kaptenen.
Mitt i allt som pågick tycktes det förekomma försök till kommunikation.
De största frågorna är:
Vad var syftet med budskapet? Vad spelades in? Vem tog vara på det?
Jag vet att verket som jag känner till bad det andra verket om deras material,
och de fick avslag direkt.
Nån har filmmaterial. Nån har dokument. Nån har ljudinspelningar.
Jag ska ringa några samtal och fråga folk som borde veta var allt är
om de kan få fram nåt.
Ju mer vi kan visa allmänheten,
desto tydligare bild får vi, och desto närmare svaren kommer vi.
VÄSTRA PENNSYLVANIA
Innan jag lämnade Brasilien fick jag kontakt med en regeringstjänsteman
som är villig att diskutera vad de vet om ufon:
Christopher Mellon.
Chris Mellon och jag har haft kontakt de senaste 5,5–6 åren.
Han jobbade på Capitol Hill i tio år,
för Intelligence Committee och Committee on Armed Services.
Han hade tillgång till känslig information.
Chris har varit en viktig spelare, men allmänheten vet inte mycket om honom.
Hans arbete har skett bakom kulisserna, i skuggorna.
Jag är helt säker på att Chris Mellon vet mer om ufo-frågan än han har fått berätta.
Jag vet att han har suttit med bakom lyckta dörrar,
på officiella, edsvurna genomgångar. Jag vet att han har haft tillgång till
en del hemligstämplade och känsliga dokument och material.
- Kul att träffas. - Detsamma.
I Brasilien fick vi veta att flygvapnet
beslagtog eller spelade in filmmaterial när ufon tog sig ner i och upp ur vattnet.
En del av materialet hamnade i USA, men ingen vet var det är.
Du har ju haft bättre kontakter än jag.
Är det nån som vet?
Till och med de mest insatta så kallade insiders
sa att det var ett mysterium för dem.
Men det fanns vissa skador som verkade ha varit avsiktliga.
Precis som vi använder ljus för att samla data på avlägsna planeter
använder de kanske en ljusstråle för att läsa av målets kemi och biologi.
- Så det handlade om provtagning? - Det verkar så.
Många historier får det att låta som
om nån bedriver forskning, tar prover eller inventerar.
Chris Mellon, med all kunskap han har från insidan,
håller med om att händelsen på Colares handlade om provtagning.
Det kommer inte bara från vittnen som upplevde nåt skrämmande på 70-talet,
utan så säger även en före detta högt uppsatt underrättelsetjänsteman.
Vi pratade inte om det, men för att nämna Tic Tac-fallet...
Dave Fravor sa att det Tic Tac-liknande föremålet åkte runt
och försökte interagera med nåt i vattnet.
Vi hörde talas om farkoster som åkte ner i och upp ur vattnet i Brasilien.
- Är det trovärdigt? - Det var absolut mycket aktivitet.
Vår flotta har stött på en del avvikande saker i vattnet.
Vi har bekräftade fall från atomubåtar,
som har upptäckt avvikelser i vattnet.
Vatten täcker större delen av jordens yta. Det är ett perfekt gömställe.
Chris Mellon har en viktig poäng. Tre fjärdedelar av jorden är täckt av hav.
Om man kom från en annan plats och ville hålla sig gömd
skulle man kunna gömma sig där.
Chris Mellon, och bevis som vi har samlat in,
antyder att mysteriet om varför de är här kanske har sin lösning i haven.
Jag ska söka vidare efter filmmaterialet från Colares,
för jag tror att det innehåller ledtrådar om kopplingen mellan ufon och vatten.
Men det har dykt upp nåt hemma som kräver min omedelbara uppmärksamhet.
Jag har precis kommit till Las Vegas. Jag har hittat nåt stort.
Ibland samarbetar jag med Jeremy Corbell, en annan ufo-forskare.
Vi får in många videor.
Den här filmades av säkerhetspersonal på en amerikansk militärbas i Mellanöstern.
Inuti basen finns en annan bas.
En underrättelsetjänst på tre bokstäver har också en bas där.
Grejen svävar genom basen på natten. Vakterna spårar den på kameran.
Man kan inte se den. De har en värmebild på den.
Det är det märkligaste och läskigaste ufot jag nånsin sett.
Det är en värmebild. Man ser det inte med blotta ögat.
Det ändrar temperatur ett par gånger medan det svävar genom basen.
Det ser ut som en manet.
Offentliggörandet av videon har inte godkänts av nån myndighet.
Vi har hållit den för oss själva
för att skydda personerna som har gett oss informationen.
De ville dela den med allmänheten. De litade på oss att göra det rätta,
att offentliggöra den på ett sätt som inte skulle ge källorna problem.
Jag är lite nervös. Man kan aldrig veta säkert
hur förbannade de högt uppsatta blir när vi släpper den här.
Innan jag går ut med bevisen
måste jag ta reda på om källan är hotad på nåt vis
som jag inte är medveten om.
Låt mig fråga...
Jag har en känslig video som kommer från en känslig plats,
från en hemlig anläggning.
Det är ett märkligt ufo.
Om jag berättar om och visar dig den måste du rapportera det till CIA?
Nej, jag behöver inte göra nåt, för jag filmade den inte.
Jag har ingen skyldighet. Jag jobbar inte där längre.
Den är inte märkt som hemligstämplad.
Som journalist försöker jag avgöra om ett offentliggörande är värt risken.
Om den har filmats på CIA:s egendom är videon deras.
Om de vill göra den hemlig, topphemlig, privat, konfidentiell...
Det är upp till dem.
En civil person kan inte avgöra hur nånting ska klassificeras.
Skulle det kunna vara en hemlig anläggning inom en militärbas i Mellanöstern?
Ja.
Kom hit så ska jag visa dig.
Det är en värmebild tagen över basen på natten.
Har du sett nåt så märkligt?
Det rör sig över hela basen.
- Om det är äkta så är det stort. - Ja.
Men din källa... Om du pratar med dem borde du förklara
att det faktum att de filmade videon på en hemlig anläggning...
Det är ett brott.
Att skydda källan är hela grejen för en grävande journalist.
Avslöjar man källan en enda gång så är man är rökt.
Om det kommer ut att man är opålitlig delar folk inte information med en.
Det du har i din ägo utgör inget hot mot dig.
- Du filmade inte. - Nej.
- Det ligger på dem. - Ja, jag vet.
Det är ett etiskt dilemma om att skydda källan från sig själv.
- De måste veta vad de ger sig in i. - De vet.
Jag menar allvar.
Jag är orolig, men jag har ett åtagande gentemot allmänheten.
Materialet måste offentliggöras.
Jag tror att dagen är kommen. Vi gör det nog.
GEORGES HEM
Det finns en ny video som skakat ufo-intresserade.
Videon ska ha tagits på en amerikansk bas i Irak.
Det ser ut som en manet som svävar genom luften.
Vi släppte manetvideon, och det var som en explosion.
Den spreds snabbt över hela världen.
De grävande ufo-journalisterna Jeremy Corbell och George Knapp
fick videon från UAP-intrånget.
När man ser den undrar man: "Vad är det där?"
Jag hoppas att vi gör det rätta.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson