Jeg startede undersøgelsen med et hovedspørgsmål.
Hvad er hensigten med fartøjerne, som folk har set i mere end 70 år?
At følge beviserne har fået mig til at genoverveje,
hvor vi skal lede efter svar.
Fra Brasilien...
Man kan se hundredvis af ufoer i forskellige former.
...til Tampico...
Der er mange fiskere, som har set ting
men ikke vil tale om det, fordi folk ikke tror på dem.
...og med tanke på den manglende brik "vandmænd"-ufo-videoen...
Den stopper bare op og dykker ned i søen.
...er der en tilbagevendende forbindelse til vand,
som skal undersøges.
- Sid ned. - Tak.
Rory er tilbage
fra sin undervandsundersøgelse af Kanaløerne.
Kan hans data fortælle os,
hvad ikke-menneskelige gæster gør i vandet,
og hvor længe de har været dernede.
Vi fik nogle ting på sidescanningssonaren, som...
Det er ude i midten af det, der burde være en sandslette.
Meget lidt, hvis noget, burde dukke op.
Hvis der dukker noget op, er det blevet anbragt der,
kunstigt, af nogen.
Se her. Hvad ligner det?
- Det ligner et stort fly. - Ja, et fly.
Et skib af en slags. Et fly, en flyvende tallerken, noget.
Det er stort. Over 30 meter langt og nok 9, 10 meter bredt.
- Kan det være et forulykket fly? - Jeg ved det ikke. Det er stort.
Og det er ikke naturligt.
Den firkantede genstand...
Se, hvor stor den er. Den er firkantet.
Hvad er firkantet ude i naturen?
Man ser ikke mange 90 graders vinkler.
Nej. Det ser ud, som om nogen har placeret en bygning der.
Okay, vi havde arbejdet hele dagen
og fik endelig ROV'en i vandet her.
Så snart vi sænkede ROV'en i vandet...
Vent, til du ser den her video.
Se, hvor hurtig den er.
Bom.
Lyset forandrede sig.
Hold da kæft.
Den gik fra 200 meter fra os til 8 km væk på under et sekund.
Hold da op. Den ville se, hvad I lavede,
men fra en sikker afstand.
Vi satte kameraer op om natten på båden.
Og vi har en mere, der bare er så sej.
Her sover alle med undtagelse af vores nattevagt.
Sig ikke, den kommer ned i vandet.
Nu er den i vandet.
Det var sørens.
Det gør den, når den tror, ingen ser det.
Har du set noget lignende?
Lyset fra hvide fosfor-bomber er det eneste,
der hænger sådan i luften,
men det er det ikke, for der kom ingen røg ud af den.
Se der.
Den er under vandet.
Jeg ved det ikke. Jeg har ingen svar. Har du?
Du tror, den har en base dernede, som vi så i Tampico?
Måske.
Folk har set ting flyve på himlen
og ting, der kommer op og ned i vandet i det område
i lang tid.
Hvor længe har den været der? Arkæologi er dit felt. Hvad tror du?
Mundtlig historie fra de indfødte stammer her fortalte om flyvende ting,
og de tilskrev det normalt til guderne.
Chumash og Salinans har historier om lys,
de ikke kan forklare.
For længe siden.
Ja. Man kan tage rundt i verden og se på de arkæologiske optegnelser.
Stammer har mange mundtlige og nedskrevne historier
om observationer, og de ved det ikke.
Så det har stået på længe.
Vi har kun ridset overfladen,
og jeg tror, der meget vel kan være noget under vandet.
Det er stort, at Rory har taget de billeder.
Jeg har hørt, den amerikanske stat har sådan en video.
En ufo, der går ned i vandet og bliver en uso.
Uidentificeret sunket objekt.
Jeg deler det her med nogle insidere,
som forhåbentlig vil føre til at få flere videoer
ud til offentligheden
og finde ud af, hvad ikke-menneskelige efterretninger laver i vores have.
Det er ikke os. Det er fra et andet sted.
Jeg sendte en kopi af Rorys video til Vee,
for det er inden for hendes ekspertise.
Hej, Vee, så du den video, jeg sendte?
Ja, jeg så den.
Hvad siger du til den som pilot?
Hvad kan det være, og hvad udelukker vi?
Jeg leder efter lyd.
Jeg kigger efter flys traditionelle bevægelser.
Forbrænding, der kommer ud af en motor.
Ild, en slags brændstof.
Og det havde den intet af.
Man må overveje en drone.
Jeg har set droner styrte ned og brænde. De er følsomme.
Når man rammer vandet, kan det være så hårdt som jorden.
Den gik ned i vandet, for man kan se brydningen,
og jeg ved ikke, hvilken slags drone med propeller, der kunne gøre det.
Enten flyver den i luften, eller den er under vandet.
Jeg kender ingen drone, der kan begge dele.
Der er et mønster.
Den dukkede op foran nogle mennesker, så forsvandt den,
og senere kom den tilbage, da alle var gået i seng.
Hvad siger du til det?
Ser jeg det fra et militært perspektiv,
kan den være på en rekognosceringsoperation
med turene frem og tilbage.
Men det er interessant, at du nævner mønstrene.
Jeg har drøftet det her med nogle piloter.
De har ofte set lys over Stillehavet.
Nogle af dem vil mødes med mig, og de tager en video med.
- Jeg melder tilbage. - Okay, farvel.
Efter jeg startede på projektet, har jeg hevet fat i mit pilotnetværk for
at finde ud af, hvem der har haft oplevelser,
og om de måske ved, hvorfor de er her.
To piloter, Chris og Trent skilte sig ud, fordi de har video.
Vi taler om årtier af luftfartserfaring her.
I lang tid var det tabu for piloter at tale om den slags.
At de stadig vil dele optagelserne med mig,
får mig til at tro, det er ret vigtigt.
Det er lidt svært at se på skærmen. Jeg vender den mod dig.
Hvis du ser her i midten,
så vil der være lys herovre, der kommer ind fra venstre side.
Vi kom tilbage over Stillehavet, på vej vestpå,
vi så mod nord og så nogle sjove lys.
De voksede i intensitet. Så falmede de.
Et objekt delte sig i to.
Med det blotte øje kunne man se ting
blive kastet ud fra de større, stærkere lys.
De skød af sted i forskellige retninger,
næsten som sonder.
Det var uden for atmosfæren,
og vi begyndte at se bevægelse, der var uforklarlig.
Når man sætter hastigheden op,
bliver uregelmæssighederne i flyvebanen tydeligere.
Der blev snakket. Andre piloter så det.
Kan du se noget derude?
Vi så to, måske tre lys.
De kredser i en cirkel.
Bevægede de sig hurtigt?
Ja. Jeg ved ikke, hvor langt væk det er,
men det er for hurtigt til noget, jeg kender.
Jeg arbejdede i går aftes, og vi fik lignende rapporter.
Hvad med lufttrafikkontrollen?
Når vi er over havet, er der ingen at tale med.
Seriøst? Er der ingen at tale med?
Nej, det er satellit, hvor vi sender positionsrapporter.
Og der valgte de selvfølgelig at vise sig frem.
Der er en intelligent beregning bag dette fænomen.
Som Rorys anomali.
Fartøjerne afslører sig selv i situationer, vi ikke kan kontrollere,
og hvor det er svært at få rene data om deres mønstre.
Som om de vil have, vi skal vide, hvem der har kontrollen.
Hvor mange oplevelser har du haft?
Måske en ud af tre gange ser jeg noget uforklarligt.
Det er meget. Altid i et område uden kommunikation.
Ja, 100 procent.
Den skal ud, at alt det her ikke kan forklares.
Og sagen er, at det sker nu.
Det er ikke bare noget, man ser i USA.
Det sker over hele verden.
8. MARTS 2024
Pentagon har lige udgivet en 60 siders rapport om uap'er.
I den siger forsvarsministeriet,
der ikke er nogen beviser på, at rumvæsner besøger vores planet.
Latterligt.
Sidste år åbnede Pentagon AARO, det nye kontor
at undersøge alle former for uap'er, uidentificerede anomale fænomener.
AARO's job var at lave en historisk optegnelse over
alle de andre statsprogrammer, som har undersøgt ufoer de sidste 75 år.
Pentagon siger, der ikke er nogen døde rumvæsner,
ingen nedstyrtede ufoer, og ingen cover-up.
Og vigtigst af alt, fandt de ingen beviser på,
at den amerikanske stat eller industri har rumteknologi.
De brugte 18 måneder på
at gennemgå gigantiske informationsmagasiner
indsamlet af andre statsprogrammer,
og de nåede en endelig konklusion: "Der er intet at se her."
Det er latterligt.
AARO fandt ingen beviser på,
at en statsundersøgelse har bekræftet,
at en observation af en uap repræsenterede udenjordisk teknologi.
Jeg har læst statssagerne.
Jeg har kopier af alt det materiale.
Og jeg kan sige,
at denne AARO-rapport er en komplet hvidvaskning.
Men en insider som Chris Mellon ved det med sikkerhed.
Jeg ville tale om AARO-rapporten, for i begyndelsen var vi håbefulde om,
at opmærksomheden fra medierne fra Kongressen, ville lede os
til omsider at få en forståelse af det her.
Jeg troede ikke, det blev så slemt.
Den er fyldt med absurde fejl, referencer og påstande.
De ændrede standarden for, hvordan vi opererer
i efterretningsbranchen, og hvad der betragtes som beviser.
Vi kalder det ikke uidentificeret eller uforklarligt.
Vi siger "utilstrækkelige data".
Tror du, at uap'er udgør en potentiel trussel
for vores sikkerhed?
Ja. Den teknologi, vi mødte, var langt bedre end noget, vi havde.
Det kunne tage ud i rummet,
falde ned på få sekunder, gøre, hvad det ville, og forsvinde.
Og der er intet, vi kan gøre ved det. Intet.
Desværre blev de konklusioner bare opslugt
og rapporteret af medierne
uden at rådføre sig, som de plejer, med eksperter i emnet.
Det forekom mig, det var planen
at få den overskrift ud, for at sikre, medlemmer af kongressen læste den.
Forhåbentlig går de videre til noget andet.
Det er dårligt planlagt.
Vi må fortsætte med at studere dette fænomen
og prøve at komme til bunds i det og få nogle svar.
Og hvis denne sjuskede rapport
skader bestræbelserne på at gøre det,
vil det skade den nationale sikkerhed,
såvel som videnskaben i stedet for at forbedre den.
Det, der bekymrer mig ved AARO-rapporten, er,
den vil afskrække Kongressen fra at stille spørgsmål.
Afskrække mainstream-medierne fra at forfølge historien.
Afskrække akademikere fra at lave undersøgelser og forskning,
hvilket er vigtigt at besvare de her vigtige spørgsmål,
ligesom vi kommer nogen vegne med vandet.
Men der er en lektie, vi kan lære.
Vi kan aldrig regne med Pentagons ærlighed om ufo-spørgsmålet
og fortælle, hvad de ved.
Hvis de går så vidt for at miskreditere emnet,
fortæller det os, at vi må gøre det selv.
Jeg skriver min egen rapport mod AAROs hvidvaskning,
som vi sender til Kongressen.
Først vil jeg i vores modrapport til AARO finde vidner, som vidnede til AARO,
som gav dem oplysninger.
Og prøve at bekræfte, hvilke historier, de delte med dem,
og sørge for, at de bliver hørt.
Vidnerne fortalte dem alt, hvad de vidste,
og regnede med,
at AARO ville behandle oplysningerne med respekt
og undersøge det, hvilket de ikke gjorde.
En fyr, jeg har talt med flere gange, hedder Michael Herrera.
Jeg kan tage dig til et sted, som kan bevise, at det her findes.
Michael Herrera vidnede ikke kun til AARO,
men han påstår, han er i kontakt med folk, som kan bevise,
at reverse engineering-programmer af ufoer eksisterer.
Jeg har prøvet at aftale et møde med ham i flere uger,
men han har været modvillig.
Jeg ved, at visse personer i den amerikanske stat og i militæret,
har intimideret potentielle vidner.
Det skete for mig i 1989.
Da jeg først efterforskede de vilde historier, hørte vi om Area 51.
Jeg bad om oplysninger.
Jeg sagde i tv: "Jeg ved, der er folk i dette område,
som ved mere om dette program,
hemmeligheden ude i ørkenen, end de har fortalt."
"Kontakt mig."
Mange af dem gjorde.
Og så seks af dem, lige efter hinanden,
som jeg talte i telefon med i KLS-TV,
fik besøgt af statsagenter, som bad dem holde kæft.
Et par af dem blev truet.
Michael Herrera siger også, han er blevet truet,
men besluttede, hans historie er for vigtig til at blive fejet til side.
Det er en ambitiøs historie,
og jeg håber, at jeg kan bekræfte hans påstande
om den fantastiske teknologi.
Hvis det viser sig at være sandt,
kan det være med til at afsløre AARO-rapporten
for det røgslør, som den er.
- Hvordan går det? - Godt.
Nu sker det.
- Godt at møde dig. - I lige måde.
Du gav AARO en erklæring.
- Ja. - De tog det ikke alvorligt.
Det ved vi nu på grund af rapporten. Dig og alle andre.
Jo. De udsender forkert information.
Du går ind i junglen i Indonesien.
- Ja. - Hvad ser du?
Noget uforglemmeligt.
Vi blev sendt ud på en humanitær mission i 2009
efter et jordskælv, som ramte den vestlige del af Sumatra.
Vi var placeret på toppen af en bakke.
Vi vendte os væk fra syd og så mod nord,
og vi så noget sidde der, som...
Der var beplantning på toppen af bakken,
som skyggede, så man kun kunne se en del af den.
- Taler du om en ufo? - Korrekt.
Vi kunne se noget rotere og farverne ændre sig.
Lys mat grå til en mørk mat sort, og midt imellem.
- Hvor stor var den? - Jeg vil mene 100 meter.
- 100 meter? - Korrekt.
Den havde en pyramide på toppen.
Da vi besluttede at gå ned ad skråningen,
gik vi ind i en lysning, der åbnede sig op,
og der kunne vi se den i sin helhed.
En af de uhyggelige ting var, hvordan den bare svævede
og roterede med uret.
Den var urokkelig, men roterede rundt.
Den lavede ikke en lyd, bortset fra en høj...
Ikke en høj tone, men som en transformer.
- En forstærker. - En brummen?
Ja.
Den ændrede sig ikke, det var bare en konstant lyd.
Men det så fabrikeret ud.
Det havde nitter og sømme.
Jeg har hørt spekulationer fra folk, som har set ægte E.T.-fartøjer,
og de siger, de er sømløse.
Man kan ikke se, det er blevet sat sammen.
- Så det var vores? - Ja.
Baseret på et design et andet sted fra?
Ja. Det var reverse-engineered teknologi.
Jeg havde video og billeder af det.
Den aften var mit kamera på min hylde, og jeg havde hukommelseskortet
og batteriet.
Nogen kom ind og tog det ud.
- Så det er væk? - Ja.
- Hvor blev det af? - Ingen anelse.
Det kan være i nogens boks, en film. Jeg aner det ikke.
Vi sagde intet om det på grund af situationen.
Det lyder utroligt.
Det er en vild historie. Den er ret fantastisk.
Vidnede du for Senatets Select Committee on Intelligence?
- Mødte dem? - Ja. De tror på mig.
De mener, jeg er troværdig.
Jeg har kunnet henvise til andre mennesker,
som ved, hvad jeg blev udsat for.
Og de fik navnene på dem, der var sammen med mig.
- Kan du give mig de navne? - Nej.
- Okay. Så vi har dit ord for det. - Korrekt.
Vi talte sammen før, og du sagde,
der kommer noget frem, som vil bekræfte meget af det her.
Vis os varerne.
Hvor er beviset? Hvornår ved vi det?
Giv mig en tidsramme.
Jeg forstår, alle ønsker, alt skal afsløres.
Jeg er også utålmodig.
Men nu hvor jeg er på denne side, forstår jeg, hvorfor det tager tid.
Men én ting skal du vide.
Der bliver forhåbentlig snart offentliggjort nogle oplysninger,
med beviser, der vil støtte det.
Hvor længe? Nogen idé?
Inden for de næste par måneder.
- Måneder? - Ja. Det er alt, jeg kan sige.
- Der bekræfter det, du siger? - Korrekt.
Jeg ville ønske, jeg kunne gå i detaljer.
Men jeg vil sige, det bliver noget, der...
Det vil chokere verden.
Jeg mødtes med Michael Herrera for at få specifikke oplysninger.
Navne, steder, hård information,
som vi kunne bruge til at bekræfte hans historie.
Han siger, der vil gå måneder.
Det bekymrer mig, fordi vinduet lukker.
Vi har måske ikke så meget tid. Der er stor modstand.
Det bliver sværere for os at få vidner til at stå frem.
Vi skal bruge beviser for at modbevise rapporten. Lige nu.
Jeg har tænkt over mine næste skridt, og den bedste måde
at modbevise en rapport, der benægter ikke-menneskelig efterretning
er håndgribelige, fysiske beviser på ikke-menneskelig kontakt,
som ikke let kan afvises.
På dette tidspunkt er mange trætte.
De tænker: "Vis mig den flyvende tallerken."
"Vis mig de døde rumvæsner."
"Ellers tror jeg ikke på det."
De åbner aldrig hangardørene.
"Se, der er de flyvende tallerkener." Det vil aldrig ske.
Vi får kun den information ved at grave efter den selv.
UFO-efterforskere ville sige, materiale efter styrt
er den hellige gral.
Vi taler om ukendt fartøj, muligvis ikke-menneskeligt,
der styrter ned og efterlader rester på ulykkesstedet.
Der er mange beviser på, at opsamlinger efter styrt er ægte.
Der var programmerne Blue Fly og Moon Dust.
Militærenhedernes opgave var at hente det, der faldt ned fra himlen.
Det kan være russiske satellitter. Men noget af det var ret eksotisk.
Meget mere eksotisk end en menneskeskabt satellit.
Hvis staten har det, hvis forsvaret har det,
hoster de ikke op med det.
Men heldigvis er der nogle forskere,
som har turde samle prøver fra ulykkessteder og analysere dem.
I dag skal vi se to af de bedste.
Jacques Vallée er en kæmpe i branchen.
Han har skrevet 12 monumentalt vigtige bøger,
som har ændret måden, ufoer efterforskes på.
Dr. Gary Nolan er læge
og har patenteret noget avanceret medicinsk udstyr.
Udstyr, som er blevet brugt til at analysere mennesker
og sygdomme hos mennesker, og også er godt til at analysere materialer.
Lad os starte sådan her. Opsamlinger fra styrt, brokker...
Giv mig det store billede. Hvad har vi lært?
Der er en lang historie blandt folk,
der forsker i det her, indsamler prøver, analyserer dem og så videre.
Meget af det, vi ved om opsamlinger fra styrt,
er fra folk fra indersiden, som er stået frem
og har sagt, den amerikanske stat har hentet de genstande.
Og andre stater.
Historien begyndte med Roswell.
I 1947 sagde det amerikanske luftvåben, at de havde fundet en flyvende tallerken.
Historien kom ikke fra ufo-folk, men fra det amerikanske luftvåben.
De udsendte meddelelsen: "Vi fandt en nedstyrtet ufo."
Den overskrift gik verden rundt.
Inden for 24 timer ændrede de mening
og sagde: "Nej, det er ikke en ufo, men en vejrballon."
Roswell var den første, men der har været snesevis af andre
rapporteret af pålidelige vidner.
Kingman, Arizona, 1953.
Der blev set flere ufoer i tæt formation over Kingman.
Et par faldt ned fra himlen.
Folk fra militæret kom og samlede dem op og tog dem tilbage mod Nevada.
Der er en sag i Del Rio, Texas.
Der er en sag i Cape Girardeau, Missouri,
med snesevis af vidner.
Der er Kecksburg-sagen.
Vi ved ikke, hvad objektet var. Offentligheden så det ikke,
efter det styrtede ned og blev fjernet.
Så er der et sted, vi kan få nye prøver
fra et muligt ufo-styrt, som I kan teste?
Et er Council Bluffs materiale.
En genstand blev set i Council Bluffs midt i1970'erne.
Folk går gennem parken om aftenen, og så ser de noget på himlen.
Noget materiale, som er smeltet.
Det, der tiltrak mig ved sagen, var niveauet af stringens,
som var blevet anvendt.
Nogen har tjekket, om der var støberier i nærheden,
som kunne producere så meget materiale og tabe den midt på en mark?
Var det en meteor?
Den ville ikke efterlade en smeltet klat på jorden.
Men et nedslagskrater.
Så der var noget. Vidnerne så det.
Så har vi materialet,
som blev tabt eller efterladt.
Staten kom ikke til Council Bluffs for at konfiskere beviser,
så Nolan og Vallée mener, det kan være muligt at få flere prøver.
Hvad kan vi lære af at teste den slags materiale?
Måske kan konstruktionen eller måden, den er lavet på,
give os hints om, hvordan den flyver
og gør de mirakuløse ting, som nogle ufoer gør?
Hvis noget er blevet skabt til
et miljø uden tyngdekraft, ved vi, det ikke var os.
Vi har ikke produktionskapacitet i rummet.
Det ville være et gennembrud.
Hvis vi fremlægger sagen som bevis på udenjordisk aktivitet,
skal den være bundsolid.
Jeg har hørt, der er vidner, som kunne tale offentligt nu
for første gang i mere end 40 år.
Men takket være AARO-rapporten kan de nemt beslutte sig for at klappe i.
En anden ting, der dukkede op under min research,
var, at mindst én person hævder, det ikke var et ufo-møde,
men et fupnummer.
Ved alle historier om et ufostyrt eller opsamling efter et styrt
kommer folk med historier, der afviser det.
- Hej. - Hvordan går det?
Jeg har bedt Doug undersøge alle vinkler af historien.
Mit indgangspunkt med ufo-tingen
begyndte i 80'erne, da jeg hørte rygter om,
hvad der foregår her i Nevada-ørkenen. At der er styrtede flyvende tallerkener,
ufoer, og at den amerikanske stat og militæret havde prøvet at skille dem ad
og se, hvordan de virker. Spørgsmålet er, om de har gemt dem
hos et privat firma, et våbenfirma, for at finde ud af mere om teknologien?
Jeg tror, svaret er ja. men AARO-rapporten siger noget andet.
Hvis der var en slags alien-teknologi,
der landede på Jorden og den amerikanske stat indsamlede den,
kan jeg uden tvivl forsikre og garantere jer for,
at meget få mennesker ville se det.
Lige nu i DC er der stor modstand.
Forsvarsindustrien har enorm magt på Capitol Hill. Det er din by.
- Private firmaer der. - Ja. De stritter imod.
Jeg ved ikke, om vi får dem til at hoste op med det.
Hvis de vidste, hvordan det virker, ville det være billioner værd.
Det ville ændre verdensøkonomien. De vil ikke afsløre det.
Jeg mødte Gary Nolan og Jacques Vallée på Stanford.
Okay.
De sagde, hvor vi måske kan få fat i udenjordisk materiale.
Council Bluffs i Iowa?
Ja. Der skete det.
Så planen er at få flere prøver, hvis vi kan.
Jacques Vallée og Gary Nolan har aldrig talt med vidnerne.
Bare du får fat i dem, før de skifter mening.
Må jeg beholde det? Okay.
Fantastisk.
Vi kører ind i Council Bluffs, Iowa.
Det var her, begivenheden fandt sted i december 1977.
Først skal jeg mødes med Jason Offutt.
Jeg fandt en artikel af ham på nettet, hvor han har researchet emnet.
Så ideelt set kan han sætte mig i kontakt med et af øjenvidnerne,
som var på stedet dengang.
Hej.
Jeg bad Jason møde mig på biblioteket.
Det bibliotek har stadig mikrofiche fra 70'erne,
så de har noget, jeg har ikke kunnet skaffe online.
Jeg har fundet en artikel her. Lad mig lige scanne den.
Du kan se her... Det er fra dagen efter hændelsen.
- Mystisk metal falder ned fra himlen. - Fra himlen.
Hvorfor er det ikke på forsiden? Det er begravet i nekrologerne.
Ti B.
Den første, der bliver nævnt, er vicebrandchef Jack Moore.
Jeg talte med hans søn Mike om det. Han var et førstehåndsvidne.
Mike og hans kone kørte gennem parken klokken 19.45,
og de så et stærkt rødt lys svæve på himlen.
Han troede, det var fra Eppley lufthavn, som er tæt på.
- Ja. - Det bevægede sig ikke.
Og lige pludselig faldt endnu en rød kugle, en mindre en, ned under den.
Jack Moore. Hans søn er Mike Moore.
- Bor han her? - Ja. Han bor her stadig.
Så kan du nok gætte mit næste spørgsmål.
Ja.
Jason på biblioteket sagde, han ville sætte mig i kontakt med Mike.
Mike har været tilbageholdende med at tale om det før,
men nu er han vist klar til at få det sagt.
Mike sagde først: "Du vil gøre noget i morgen, eller..."
Nej. Hvad med i dag?
Han var der. Han så det selv.
Han skal fortælle mig historien, som han så den.
Så kan jeg bedømme den.
Jeg kan sige, hvad jeg så og tage dig derhen.
Det lyder godt.
Var du alene?
Jeg havde min ekskone med.
Så du kører i bilen. Du er sammen med din ekskone.
Fortæl mig, hvordan det var.
Jeg kører her,
og det var herovre, jeg kiggede op, og jeg kunne se den på himlen.
Først troede jeg, det var et fly,
men så indså jeg, den kom lige ned.
Der var ingen lys som på en vinge eller sådan noget.
Den kom lige ned i stedet for gradvist.
Hun sagde, hun havde kigget op og så noget svæve.
I den samme retning?
- Ja. - Hvor?
Hvor vi skal hen, denne vej. Den var over os.
Jeg prøver at gennemskue, om Mike taler sandt.
Hvis jeg havde set det,
ville jeg have banket på instrumentbrættet, helt målløs.
Sådan er jeg. Andre er anderledes,
også hvordan de opfatter noget så surrealistisk.
Det var her, den ramte. Lige her på bredden.
- Omkring her? - Lige herinde.
Ja, den faldt ned her.
Brandvæsenet blev tilkaldt, fordi den satte ild i bredden.
- Hvor stort et område brændte? - 1,2 gange 1,8 meter.
- Og metallet er her? - Det ligger her.
Og det lækker.
- Ja. Den løber herned. - Men stivner.
Ja. Jeg kom tilbage og samlede det her op.
- Hold da kæft Må jeg røre den? - Ja, værsgo.
Hvad i al...
Jeg kan se, at det boblede. For pokker, det er tungt.
Da jeg kom hjem, slog jeg det med en tung forhammer.
Jeg kan ikke skære det med en blæselampe.
Jeg kan ikke knuse eller bøje det.
Da jeg kom, var der blå stykker i metallet.
De mindede mig om en blitz fra 50'erne eller 60'erne.
- De blå. - Ja, som i et kamera.
De smeltede ikke. De var som små stykker.
Det ligner en sten, men det er virkelig tungt.
Og jeg ved ikke, hvad det skinnende sølvagtige er for enden.
Især der, hvor min første finger er.
Da jeg så det: "Mike, det ligner en sten."
Men da jeg tog det op, indså jeg tætheden.
Og jeg sagde: "Det her er..."
Jeg troede, det vejede et kilo, men det vejer fem, syv kilo.
Min far fortalte mig, han ikke vidste, hvad det var.
Jeg vil gerne få det testet.
Jeg kan give dig et stykke, du kan få testet.
- Du får det tilbage. - Jeg vil vide, hvad det er.
Mens Doug samler beviser om et muligt ufo-styrt i Iowa,
går jeg videre til at tackle
den grundlæggende forudsætning i AARO-rapporten,
at alt, folk rapporterer som ufoer, kan bortforklares
som naturfænomener eller menneskelig teknologi.
Vi er taget op til Californiens vinland
for at møde en svensk astronom, dr. Beatrice Villarroel.
Hun er en dygtig forsker og professor og har lige udgivet
en eksplosiv ny rapport om lys-anomalier, der kan ligne satellitter,
men blev opsnappet, før mennesker havde den teknologi.
Forslaget er, at en avanceret civilisation
et sted derude kan have sendt
måske millioner af sonder ud i galaksen for at lede efter andre civilisationer,
andre intelligenser.
De har opereret på vores himmel nær vores planet.
Jeg glæder mig til at finde ud af, hvilke beviser de har samlet.
Hvordan ledte du efter de mulige rumsonder?
Palomar Sky Survey har digitaliseret en samling plader,
de digitaliserede plader. Alle kan få adgang til dem online.
Vi har downloadet billederne
og sammenligne dem med billeder af himlen, som den ser ud i dag.
Og set efter forskelle.
Er der noget i 1950'erne, man ikke kan finde i dag?
Se her, man kan se ni stjerner, og de ligner alle stjerner.
Ser man det 30 år senere, ser man ikke de stjerner igen.
De er der bare ikke.
- De var der, og de er væk. - Ja.
Det er fem år før Sputnik.
- Det er ikke os deroppe. - Nej.
Vi har intet, jeg kender til, især ikke i de højder, vi tænker på.
Forudsat at disse billeder er ægte astronomiske observationer.
Og I har set på forskellige...
Vi har ikke kunnet finde et problem.
Vi kan aldrig udelukke det. Det vil der altid være en mulighed for,
at vi har overset en vigtig forklaring.
Men der er ingen astrofysisk forklaring.
Og der er ingen indlysende vigtig forklaring.
Kan du give mig et andet eksempel?
Ja. Jeg har to her.
Man kan se fem transienter i juli 1952, og de er forsvundet senere.
Juli 1952 skiller sig ud. Den dato ringer en klokke hos mig.
Det er datoerne for overflyvningerne i Washington, DC.
I juli 1952 dukkede ufoer op over USA's hovedstad to weekender i træk.
De blev sporet på radar.
De blev set af piloter i luften. Jetfly blev sendt efter dem.
Så snart de kom tæt på dem, forsvandt de.
Så er der det sidste eksempel, som er blevet fundet
af min kollega i Madrid, Enrique Solano.
- Se de smukke tre stjerner. - Hvornår er det?
Det er fra den 19. juli 1952.
De er der, tre objekter, og de er ikke der.
Så det er muligt, at det er rumvæsner.
Det er en mulighed. Måske er der noget nyt astrofysik,
der står bag, vi ikke kan forestille os.
Et fartøj tættere på Jorden, end stjerner er.
Jeg må være åben for alle muligheder.
Det er et fantastisk tilfælde. På en måde giver det mening.
Hvis du tænker på en udenjordisk civilisation derude,
at de ville sende sonder ud, for det har vi gjort.
- Vi har sendt dem. - Ja.
Vi har Voyager 1, og vi har Pioneer.
Hvis vi kan gøre det, ville de også sende noget til os.
Måske har de fremstillet tusinder eller millioner af sonder
og sendt dem overalt.
Vi har ofte set,
at rumvæsenernes interesse i os har et videnskabeligt eller forskningsaspekt.
Så de mulige rumsonder er endnu et datapunkt for,
hvorfor de er her.
En ting er sikker.
AARO kan ikke afskrive beviserne som satellitter, Starlink eller droner.
Måske er det en avanceret arts version af denne teknologi.
Men hvad vil de gøre med den? Det håber jeg stadig på at finde ud af.
George fortalte mig før efterforskningen,
at nogen påstod, at sagen var et fupnummer.
Jeg skal møde Darrell Livengood.
Han hævder, at han opdigtede historien i 1977.
Jeg hader at være mistænksom over for folk, jeg interviewer.
Så jeg vil være åben, men jeg må grille ham lidt.
Sig frem, jeg er lutter øren.
Til december er det 46 år siden.
- Ja. - Jeg kom hjem fra college.
Det var midt om vinteren, og jeg mødte tre af mine venner.
To af fyrene havde arbejdet for Union Pacific.
De gav mig to anordninger.
De kaldte dem sprængladninger, men de var en termisk svejseanordning.
- Okay. - Den var fuld af fosfor og pulver.
Ja.
Man skulle tænde lunten.
Det mindede om fyrværkeri den 4. juli.
En af de små kegler, der sprayer i nogle minutter.
- Ja. - Men den her varede i 15 minutter.
- Okay. - Den skød gnister 10 meter op i luften.
Røgen, der steg op, må have spredt sig
så meget, det lignede en ufo.
Virkelig?
Han så sikkert slutningen, så det så ud, som om
rumskibet sendte flammen ned i stedet for op.
I stedet for op? Okay.
Han fortalte mig,
at hans venner arbejdede for jernbanen,
og han beskrev en anordning, som jernbanerne bruger,
og det er det mest almindelige til at svejse to spor sammen.
Så måske antændte han den.
Vi var nogle børn, der havde det sjovt.
Ja.
Og brandchefens søn satte...
Mike Moore.
...stemplede det som troværdigt.
- Okay. - Hvem ville tvivle på ham?
Vi holdt tæt, indtil jeg ikke kunne tie mere.
Hans historie var ret troværdig, men han har intet håndgribeligt.
Men det har Mike.
Nu står og falder det med at tage, hvad Mike gav mig,
og sammenligne det med det, der er indeni den termiske svejseanordning
og se, om de passer sammen.
Jeg må tilbage til George
og sige, hvad jeg tænker efter snakken med Darrell.
Jeg ved ikke, hvordan han vil tage det.
Tekster af: Charlotte Reeve