Kokemuksesta tiedän, että jos haluaa vastata suuriin kysymyksiin,
joskus ainoa keino on yhdistää tiedonmuruja.
Niiden yhdistäminen voi paljastaa suuremman totuuden.
Tulin Phoenixiin keräämään tietoa vastineraporttiini.
Huomasin ennen kaikkea sen,
että vaikka viranomaiset yrittävät lakaista ilmiön maton alle,
alus itse näytti uhmakkaasti olevansa täällä ja tekee niin yhä.
Sille on varmasti syy, miksi alusta ohjannut älykkyys paljasti itsensä -
niin monelle ihmiselle vuonna 1997 ja tekee niin edelleen.
On kuin alus ei haluaisi, että tarina haudataan.
AVARUUSOLIOIDEN JÄLJILLÄ
Vahvistaakseni raporttiani pyysin Veetä etsimään lentäjiä,
jotka saattoivat kohdata esineen ilmassa.
Minä tapaan lääkäri Lynne Kitein,
joka on asiantuntija Phoenixin valojen suhteen.
Haluan täyttää puuttuvat kohdat -
tapahtuman julkisten tietojen ja salattujen asioiden välillä.
Onpa upea näköala. - Niin.
Istutaan juttelemaan.
Lynne on lääkäri,
joka otti merkittäviä kuvia Phoenixin valoista sinä iltana.
Hän päätti kerätä erilaisia todisteita, puhua silminnäkijöille -
ja vetää kaiken yhteen ennen kuin hän julkisti tietonsa.
Olen nähnyt ikoniset kuvasi.
Miten tajusit, että se saattoi olla avaruusalus?
Noin kello 20.30...
SILMINNÄKIJÄ
...taivaalle ilmestyi palloja.
Se oli valtavan leveä. Yli kuusi valoa tasaisin välimatkoin.
Soitin ilmailuhallintoon, koska valot olivat lähellä lentokenttää.
Kysyin heiltä, oliko joku lennonjohdosta nähnyt jotain.
Olivatko he? - He näkivät kolme kello kahdeksalta.
He tarkastivat, eikä tutkassa näkynyt mitään.
Sitten se katosi.
Kun kuusi valoa ilmestyi, he huolestuivat.
Valot olivat yhtä kaukana toisistaan.
Ne olivat yli puolentoista kilometrin leveydellä ja kiinnittyneet johonkin.
He eivät nähneet, mihin valot olivat kiinnittyneet.
Se kääntyi yhtenä kokonaisuutena tuulta vastaan -
ja nousi hitaasti.
Ne liikkuivat synkronoidusti South Mountainin taakse.
Kysyin, mikä se oli.
Heidän tiiminsä sulki pois tavalliset lentokoneet, ilmapallot,
kiinalaiset lyhdyt, valoammukset ja jopa laskuvarjohyppääjät valoineen.
He eivät tienneet, mitä ne olivat.
Viranomaiset eivät halunneet edes harkita, että se oli avaruusalus.
Eivät niin.
Yritin jäljittää koko päivän entistä armeijan lentäjä Meliä,
joka kuulemma oli yhteydessä Phoenixin alukseen,
kun hän oli töissä Luken lentotukikohdassa.
Haluaisin kysyä häneltä, mitä hän näki.
SOTILASLENTÄJÄ
Hän pystyisi kertomaan näkemästään teknologiasta.
Hän pääsi lähietäisyydelle.
Toistaiseksi en ole onnistunut.
Ymmärrän nyt, että tällaisia asioita kokeneiden kanssa voi käydä näin.
He vetäytyvät, koska he pelkäävät pilkkaa.
Vee. - Kyllä. Jim.
Tule kyytiin. - Hyvä on.
Sain paikallisen tutkijan, Jim Dilettoson, tiedot.
Hän puhui Melin kanssa, kun tämä palasi vuorostaan.
Miten päädyit mukaan tapaukseen?
Olin pitkään mukana ufotutkimuksissa. Laitteita ja instrumentteja.
KUVA-ANALYYTIKKO
Yritykseni testasi monta valokuvaa vuosien varrella.
Vuonna 1997 Phoenixin valojen jälkeen -
analysoimme kuvia ja puhuimme silminnäkijöille.
Niinkö tapasit Melin?
Puhuin Melin kanssa kasvotusten ja puhelimessa luottamuksellisesti.
Emme tehneet salassapitosopimusta -
mutta tiesimme, miksi olimme siellä ja miten se menee.
Mitä hän koki?
Nousun jälkeen hän meni suoraan esineen luo.
Hänet ohjattiin esineen luo.
Luken lentotukikohta on Phoenixin länsipuolella.
LUKEN LENTOTUKIKOHTA
Selvä.
Hän siirtyi Phoenixin läpi -
lounaisosaan, Arizonan Tempeen, lähelle lentokenttää.
Hän meni kirkkaan kohteen luo,
niin lähelle, että hän luuli osuvansa siihen.
Hän ei tiennyt sen kokoa tai kuinka kaukana se oli.
Hän oli hämmentynyt.
Ihmisenä hän ei ymmärtänyt tapahtunutta.
Niin. - Selvä.
Niin. - Pystyikö hän kuvailemaan sitä?
Hän kuvaili sitä palloksi, joka hehkui sisältäpäin.
Esine leijui paikoillaan,
ja kun hän lähestyi sitä, se nousi ja suuntasi lounaaseen kohti Tusconia.
Tiedätkö, kuvasiko hänen kameransa? - Kyllä kuvasi.
Eli tästä voi olla olemassa kuvamateriaalia.
George ja minä olemme kuulleet monta kertaa asekameran materiaalista.
Jos saisimme sen käsiimme,
se voisi todistaa, että avaruusolioiden alus loi sen.
Jatkan etsimistä ja otan yhteyttä verkostooni.
Saamani tiedot ainakin auttavat Georgea, ja AARO saa jotain etsittävää.
Olemme törmänneet esteisiin -
mutta saimme kerättyä hyviä todisteita ja todistuksia Phoenixin tapauksesta.
Kuvia tapahtumasta ja uusista havainnoista.
Tapahtuman kumoamiseen käytetyn viranomaisten selityksen kumoavia tietoja.
Toisen käden kuvauksia lentäjien ja aluksen kohtaamisista ilmassa.
En voi lähteä täältä käsittelemättä tärkeää kysymystä,
jota olemme miettineet alusta asti: miksi?
Miksi nämä jostain tulleet älykkäät oliot paljastivat itsensä -
suurelle määrälle ihmisiä suurkaupungin yllä?
Lääkäri Lynne Kitei on puhunut satojen silminnäkijöiden kanssa.
Haluan etsiä toistuvuuksia hänen aineistostaan.
Ehkä se selittää, miksi tämä tapahtui.
Teit tieteellisen tutkimuksen Phoenixin valojen silminnäkijöistä.
Kuinka laaja se oli, ja mitä opit? - Osallistujia on jo yli 2 000.
He ovat kertoneet, että he ovat olleet yhteydessä -
ei-inhimillisiin älykkäisiin olentoihin.
Niinkö? Mitä ne sanoivat? -"Ei hätää. Emme vahingoita teitä."
Sekö niiden viesti oli? - Kyllä.
Yli 90 prosenttia silminnäkijöistä -
koki positiivisen havahduttavan muutoksen, joka vaikutti heihin syvästi.
He olivat lumoutuneita ja ihmeissään. He ajoivat tien sivuun.
Ihmiset sanovat vielä tänäkin päivänä,
että Phoenixin valojen kokeminen oli siunaus.
Kuka tästä olikaan vastuussa herätti meidät läsnäoloonsa -
lempeällä, ei-uhkaavalla tavalla.
Asiaan liittyy enemmän kuin mitä meille kerrotaan.
Phoenixin valot näki valtava määrä ihmisiä.
On mielenkiintoista,
että asiaan liittyi ehkä jokin syvällinen yhteinen kokemus.
Se eroaa siitä, mitä olemme kuulleet maailmalta,
jossa kokemukset ovat olleet häiritseviä ja kokonaisuudessaan pelottavia.
Teorian mukaan -
vierailijat paljastavat itsensä ihmisille lähettääkseen meille viestin.
Onko viesti vain se, että ne eivät aio vahingoittaa meitä,
vai onko se jotain syvällisempää?
GEORGEN KOTI
Olen työstänyt omaa vastinettani AARO-viraston törkeisiin väitteisiin,
joiden mukaan ei ole olemassa todisteita Maan ulkopuolisesta älystä -
tai avaruusolioista.
Asia on kiireellinen. Nyt on vaalivuosi. Emme tiedä, ketkä johtavat pian maatamme.
Kongressin ufoavoimuuden puolustajat eivät ehkä ole siellä enää kohta.
Otin yhteyttä kaikkiin, joiden oletin antaneen lausunnon AAROlle.
Kysyin, jakaisivatko he lausuntonsa. Ihmiset vaikenevat nopeasti.
Vastarintaa on paljon, ja aika alkaa loppua.
Minulle soitti henkilö, joka saattaa olla vastineeni viimeinen tärkeä osa.
Bob Jacobs on merkittävimmän ufotapahtuman tärkein silminnäkijä.
1964, Vandenbergin lentotukikohta.
He ampuivat harjoittelukärkisen ohjuksen.
Testin aikana paikalle saapui lentävä lautanen.
Bob Jacobs oli ilmavoimien luutnantti.
Hän vastasi testin dokumentaatiosta ja kuvasi kaiken videolle.
Luonnollisesti video takavarikoitiin heti.
Tapaus ei ole ainutkertainen.
1940-luvulta lähtien sotilaat ovat raportoineet salaperäisestä aluksesta,
joka peukaloi ohjusten laukaisujärjestelmiä.
Törmäsin tähän Venäjällä.
Sain sieltä puolustusministeriön asiakirjoja heidän ufo-ohjelmistaan,
myös tapauksesta,
jossa ufot ottivat haltuunsa venäläisen ICBM-tukikohdan.
Ne syöttivät oikeat laukaisukoodit ja lähes aloittivat kolmannen maailmansodan.
Ainakin kuusi amerikkalaista ohjusmiestä antoi lausunnon AARO-virastolle.
Kokemukset olivat samanlaisia.
Vaikuttaa siltä, että AARO ei ottanut lausuntoja vakavasti.
Vuosia myöhemmin hän kertoi asiasta ystävälleni Robert Hastingsille,
joka tutki samanlaisia tapauksia.
Jacobs sai paskaa niskaansa ja lopetti haastattelut,
kunnes AARO-viraston raportti antoi mahdollisuuden.
Hän oli vilpitön ja ajatteli,
että hän saisi tilaisuuden kertoa tarinansa.
Hänen tapauksensa on raportissa, mutta tapauksen todettiin olevan epäselvä.
Miten sait Bobin puhumaan meille?
Hänen huono kokemuksensa AARO-viraston kanssa suututti hänet.
Hyödynsimme tilannetta ja saimme hänet puhumaan.
Lennätimme hänet tänne.
Tunnen siitä vain hieman syyllisyyttä.
Tämä on ehkä tärkein todiste siitä, että AARO teki virheitä raportissaan.
Työn on jatkuttava.
Ikkuna ei saa sulkeutua, koska tärkeitä vastauksia puuttuu vielä.
Kollegani Vee. Tämä on Bob Jacobs.
Kerro, mitä tapahtui, kun sait takaisin ohjustestin kehitetyn filmin.
Olin töissä.
ENT. ILMAVOIMIEN LUUTNANTTI
Sitten strategisen ilmailuyksikön majuri kutsui minut toimistoonsa.
Kaksi harmaapukuista miestä seisoi seinän vieressä.
Hän sanoi: "Katso." Hän sammutti valot ja käynnisti projektorin.
Ydinkärki lentää tässä. Esine ilmestyy, ampuu sitä valonsäteellä, siirtyy,
ampuu toisen säteen, siirtyy, ampuu taas,
menee sen alle, ampuu ja lentää pois kuvasta.
Ydinkärki putosi pois kuvasta.
Esine oli lentävä lautanen.
Pyöreä levy, jonka yläosassa oli lamppu.
Tunteet nousevat pintaan. - Niin. Huomaan sen. Tietenkin.
Siitä on aikaa, mutta valot syttyivät.
Majuri Mansmann sanoi: "Pelleilittekö te siellä?"
Sanoin: "Emme." Hän sanoi: "Mikä se oli?"
Sanoin: "Se näyttää ufolta." Hän sanoi: "Et saa puhua tästä enää.
Mitä sinuun tulee, tätä ei koskaan tapahtunut."
Sanoivatko harmaapukuiset tyypit mitään? - Eivät. He vain tuijottivat.
Tiedätkö, keitä he ovat? - Tiedän nyt.
Majuri Mansmann kertoi myöhemmin, että he olivat CIA:n virkamiehiä.
Mitä ajattelit sillä hetkellä, kun näit sen?
Mieleni räjähti. Näkemykseni maailmankaikkeudesta muuttui.
En uskonut ufoihin. - Niin.
Maailmankaikkeus muuttui. Emme ole yksin. Se oli hämmästyttävää.
Siksi olen 17 vuoden ajan...
Tunteet nousevat pintaan. Halusin kertoa tarinani.
Se söi minua. En voinut kertoa vaimolleni, ystävilleni tai työtovereilleni.
En kellekään. Minua käskettiin valehtelemaan.
Minä ja he uskomme, että tämä on ihmiskunnan historian tärkein asia.
Emme ole yksin.
AARO-viraston raportti julkaistiin. Millaista oli lukea se?
Olin vihainen. Raivoissani.
Kertomukseni tapahtui.
Olen harmissani. Kunniani, tohtorintutkintoni, kirjani -
ja kaikki, mitä olen tehnyt, on vaarassa,
koska viranomaiset vaikenevat kuin idiootit.
He eivät halua kysymyksiä keltään -
tai että kukaan uskoo, että lentävät esineet ovat aitoja.
En usko, että ne ovat aitoja. Tiedän sen. Ei tähän liity uskoa.
Se tapahtui.
Se tapahtui minulle.
Näin on tapahtunut jopa satoja kertoja ympäri maailmaa.
Yhdysvaltain ydintukikohdat suljettiin.
Niin. - Samoin Venäjän.
Ne syöttivät koodit. Aktivoivat ohjukset. - Aivan.
Dramaattisia tapauksia ydinohjussiiloissa ja varastotiloissa.
Ne ovat kiinnostuneita ydinaseistamme.
Niin, koska ne haluavat, että emme käytä niitä.
Vakuuttavimmat lausunnot avaruusolioilmiöstä -
liittyvät niiden mielipiteisiin.
Nämä oliot ovat kertoneet ihmisille asioita -
kerta toisensa jälkeen 40-luvulta nykypäivään.
Älkää sekoilko ydinaseiden kanssa. Tuhoatte itsenne.
Älkää myrkyttäkö planeettaanne.
Vaikuttaa siltä,
että ainakin osa niistä on kiinnostuneempia planeetasta kuin meistä.
Ehkä nekin asuvat täällä.
Juuri niin. Ne vaarantaisivat tukikohtansa.
On olemassa meitä, jotka uskovat,
että ne ovat olleet täällä satoja tai tuhansia vuosia.
Minulla on ollut kaksi tavoitetta. Yritän vastustaa AARO-raporttia -
todisteilla avaruusolioiden ja ihmisten vuorovaikutuksesta.
Olen myös yrittänyt selvittää, miksi ne ovat täällä.
Tavoitteet ovat sidoksissa toisiinsa.
Jotta voimme jatkaa eteenpäin,
minun on esiteltävä kaikki, mitä olemme löytäneet.
Kuka, missä ja erityisesti miksi ovat tärkeitä kysymyksiä.
En voi salata mitään.
Yritykseni vastata kysymyksiin on johtanut minut ristiriitaisille poluille.
Colaresin ja eläinsilpomisten motivaatio saattoi olla tutkimus tai näytteenotto.
Entä suurin osa niin sanotuista avaruusolioiden kohtaamisista,
jotka ovat hyväntahtoisia ja myönteisiä? Onneksi en etsi vastauksia yksin.
Tapaan Mike Mastersin.
Hän on antropologian professori Montanan yliopistossa.
Hän on professori ja arvostettu akateemikko,
joka on ravistellut asioita ainutlaatuisilla ajatuksillaan siitä,
keitä vierailijat ovat ja kauanko ne ovat olleet täällä.
Selvitän, miten hänen teoriansa auttavat ymmärtämään olioiden ajatuksia meistä -
ja mitä meidän pitäisi ehkä ajatella.
Mukava nähdä. Istu. - Viimeinkin kasvotusten.
Niin.
Olemme kiertäneet maailmaa ja yrittäneet ratkoa tärkeitä kysymyksiä.
Teoriasi eroaa avaruusolioparadigmoista, joita on tutkittu pitkään.
On tärkeää käyttää monitieteistä lähestymistapaa.
Mietin asiaa -
astrobiologian, astronomian, fysiikan ja antropologian oppien kannalta.
On paljon viitteitä siitä,
että nämä ufoilla saapuvat vierailijat ovat ihmisiä.
Aikamatkaajia tulevaisuudesta. En väitä, että se on totta. Sitä ei tiedetä.
Mallia on tärkeää harkita, koska siinä on järkeä.
Väität siis, että aluksia ja olioita nähneet henkilöt,
jotka uskoivat nähneensä avaruusolioita aluksessa,
näkivät ihmisiä aikakoneessa.
Niin. Se on kuin Occamin partaveitsi.
Emme tiedä, onko muualla kehittynyttä elämää. Tiedämme olevamme täällä.
Miten pitkän aikavälin kehitysopilliset muutokset liittyvät tähän?
On paljon viitteitä,
joiden mukaan aivomme kasvavat ja kasvomme pienenevät.
Kehityssuunta on ollut hallitseva 6–8 miljoonaa vuotta.
Jos se jatkuu,
näyttäisimme harmailta avaruusolioilta.
Tämä rakentuu yksinkertaisen perustan päälle.
Ihmiset, jotka ovat kertoneet kohdanneensa avaruusolioita,
kuvailevat harmaita avaruusolioita. Ne ovat lyhyitä olioita,
joilla on isot pyöreät päät ja isot mustat mantelisilmät.
Kuvauksesta kuultiin ensimmäisen kerran vuonna 1965 -
Barney ja Betty Hillin sieppaukseen liittyen.
Samanlaisia havaintoja on ilmoitettu jatkuvasti ympäri maailmaa.
Miten teoriaa voi testata? - Voimme mallintaa tulevaisuuden kalloja.
Valitsemme kallosta yksittäisiä pisteitä,
jotka digitoidaan geo- ja morfometrisen prosessin avulla.
Näemme, miltä ne näyttäisivät tulevaisuudessa.
Se näytti siltä, miltä odotamme harmaiden olioiden kallojen näyttävän.
Kallosta tuli pystysuorempi, ja otsaa oli enemmän.
Silmäkuopat olivat suuremmat ja kaartuvammat.
Yleensä silminnäkijät kuvailevat -
harmaiden avaruusolioiden kaartuvia silmiä.
Jos kaksijalkaisuus määrittää kehitystämme -
ja ne ovat neliraajaisia ja kulkevat kahdella jalalla,
olemme varmaan sukua.
Sitä kysytään, mikseivät oliot nouse valtaan.
Ne ovat olleet täällä kauan. Jos he ovat ihmisiä,
he ovat meistä riippuvaisia.
Tämä on lajimme isoisäparadoksi.
Kun isoisä saa lapsen äidin tai isän -
ja vanhemmat saavat lapsen, sitä ei voi palata muuttamaan.
Miksi he hyökkäisivät, kun he ovat riippuvaisia selviytymisestämme?
On tärkeää harkita,
että he saattavat olla sukulaisiamme jostain kauempaa.
Ufoaikakausi on 75 vuotta vanha. Ovatko he olleet täällä pidempään?
Ilmeisesti koko ihmiskunnan muinaishistorian ajan.
Esihistorialliselta ajalta on geoglyfejä, kalliopiirroksia ja kaiverruksia.
On monia tapauksia, joiden mukaan ihmiset ovat nähneet -
samanlaisia tai jopa samoja asioita kautta aikojen.
Sekin viittaa aikamatkustukseen. Jotkut sanovat, että ne ovat avaruudesta,
mutta osa uskoo aikamatkustukseen.
Kun alkaa ymmärtää ufomysteeriä -
ja että oliot ovat muilta planeetoilta, Masters sanoo:
"Ehkä he ovat ihmisiä tulevaisuudesta."
Tämä ajatus rauhoittaa minua, koska jos he ovat ihmisiä,
hekin haluavat, että me ja planeetta selviämme.
Se on yhdenmukaista sen kanssa, mitä Bob Jacobs koki ydinohjusasemalla.
Haluan nähdä todisteita aikamatkaajateoriasta.
Tohtori Masters kertoi henkilöstä,
jolla on fyysisiä todisteita kolmensadan kilometrin päässä.
Ne voivat auttaa.
CAPITOL REEFIN KANSALLISPUISTO
Jonathan Redbird Dover on eläkkeellä oleva navajo-metsänvartija,
joka tutki kymmenen vuoden ajan ufoja -
ja outoja ilmiöitä alkuperäiskansojen mailla.
Fremontilaiset olivat täällä 500–900 vuotta sitten.
METSÄNVARTIJA, ELÄKKEELLÄ
He jättivät jälkeensä historiallisia kirjoituksia kallioihin.
Niissä kerrottiin tapahtuneista asioista.
Voi pojat.
Esivanhemmat valitsivat upean kankaan taiteelleen.
He miettivät asiaa. - Niin.
Arkeologien mukaan maalaukset ovat osa Fremontin kulttuuria,
joka hallitsi Capitol Reefin maita noin tuhat vuotta.
Kalliopiirrokset luotiin kivityökaluilla.
Nykyajan Hopi- ja Zuni-heimojen mukaan merkit kuvaavat yksityiskohtaisesti -
esivanhempien arkea, matkoja ja uskomuksia.
Kuin muinainen sosiaalinen media.
Osa kuvista on melko outoja.
Nämä näyttävät avaruuspuvuilta.
Niillä on iso, pyöreä kypärä, joka ei näytä pään muotoiselta.
Mietin aikamatkailuteoriaa -
ja sitä, että aikamatkaajat olisivat olleet eri ajoissa.
Ehkä samat hahmot on vain esitetty kuvissa eri tavoin.
Totta. Tätä voi tulkita monella tapaa.
Jos olisin ollut olemassa tuolloin -
ja nähnyt avaruusmiehen, olisin kaivertanut sen.
Ehdottomasti.
Se, joka kaiversi kuvat näistä oudoista olennoista,
toimi toimittajan tavoin.
Hän dokumentoi tapahtumia ja kirjasi tiedot tuleville sukupolville.
Nähtyäni tämän tunnen vastuuta viedä tarinaa eteenpäin.
Mitä mieltä olet Miken aikamatkaaja-ajatuksista?
Ajatus on mielenkiintoinen,
koska pidämme aikaa lineaarisena.
Se on suora linja, joka menee kaukaisuuteen.
Siinä ei voi kulkea taaksepäin.
Se menee yhteen suuntaan.
Jos aikaa ajattelee levysoittimena,
jossa on eri suuntiin meneviä uria,
entä jos neula hyppäisi ja sitä olisi yhtäkkiä eri ajassa?
En usko, että aika on lineaarista.
Se saattaa olla ympyrä, ehkä pallon tapaan.
Menemme katsomaan Barrier-tyylin piktografia,
joka on samalta ajalta kuin Fremontin kulttuuri.
Voi pojat. Katso.
Termi Barrier-tyylin piktografi keksittiin vuonna 1971.
Sillä viitataan piirustuksiin,
jotka on tehty mineraali- ja kasviväriaineilla.
Niitä löytyy itäisestä Utahista Coloradon länsiosaan.
Hiili-iän mukaan ne ovat arkaaiselta ajalta -
ja 1 500 – 4 000 vuotta vanhoja. Ehkä sitäkin vanhempia.
Se on uskomaton. - Todellakin.
On uskomatonta, että tällainen laatta on olemassa.
Se on yhä täällä. - Niin.
Se näyttää avaruusoliolta. - Niin.
On kaukaa haettua olla huomaamatta yhtäläisyyttä.
Niin. - Pää pitää työntää pensaaseen.
Kuvia on muillakin alueilla. - Hyvä.
Nämä näyttävät eniten avaruusolioilta.
Ne ovat aavemaisia. - Se näyttää avaruusoliolta.
Näemme sen. Antropologit ja arkeologit eivät voi puhua avaruusolioista.
Meidät on leimattu.
Miten tuota ei voi verrata olioihin? - Aivan.
Kun yhdestä paikasta löytyy avaruusoliomainen hahmo,
se on mielenkiintoista.
Entä, kun niitä löytyy ympäri maailmaa eri ajoilta?
Ihmiset maalaavat ja veistävät näkemäänsä.
Heidän kuvansa muistuttavat meidän näkemiämme asioita.
Suurisilmäisiä ja -päisiä harmaita avaruusolioita.
Osa esimerkeistä näytti teknologialta. Antenneja ja kypäriä.
Näiden kuvien perusteella, jotka muistuttavat nykyisiä kertomuksia,
vaikuttaa siltä, että nämä oliot ovat olleet täällä pitkään.
Ne ovat eläneet rinnallamme lähinnä rauhassa.
Ehkä ne ovat ajassa matkustavia ihmisiä, jotka pitävät sukuaan silmällä.
Saamme selville tällaisia asioita vain, jos ihmiset suostuvat puhumaan -
ja jakamaan tarinoita ja teorioita ilman vaaraa pilkasta,
jota ufoista puhuminen on aiheuttanut vuosikymmenien ajan.
Olemme jälleen aavikolla. Matkani alkoi täältä yli 35 vuotta sitten.
Ratkon suuria kysymyksiä. Keitä ne ovat? Miksi ne ovat täällä?
Miksi me kiinnostamme?
Tiedot, tapaukset ja ihmisten kokemukset ympäri maailmaa ovat ristiriitaisia.
Osa on myönteisiä.
Esimerkiksi Phoenixissa tuhannet näkivät valtavan aluksen -
ja uskoivat sen rauhansanomaan.
Näimme myös, miten nämä mahdolliset vieraat olivat vihamielisiä -
tai välinpitämättömiä ihmisten ja eläinten kärsimyksiä kohtaan.
Näimme häiritseviä asioita Brasiliassa.
Löysimme monesta paikasta todisteita, että vesi kiinnostaa niitä.
Kenties ne elävät vedessä.
Niillä voi olla tukikohtia syvällä valtamerissä,
ja ne pitävät meitä silmällä.
Emme tiedä niiden aikataulua. Ne ovat olleet täällä tuhansia vuosia.
Niille se voi olla viikonloppu.
Miksi ne ovat täällä? En tiedä, pystymmekö vielä vastaamaan siihen.
Juuri nyt vaikuttaa siltä, ettei meillä ole yhtä vastausta,
koska kyse on mahdollisesti useammasta muukalaisten sivilisaatiosta.
Kaikki merkit viittaavat useisiin sivilisaatioihin, joilla on tavoitteensa.
Ehkä asia vain vaikuttaa siltä. Todellisuus voi olla jotain muuta.
Emme tiedä totuutta.
Jollemme saa sisäpiiritietoa viranomaisilta,
salaisuuksien vartijoilta,
yritämme vastata kysymyksiin yksi käsi sidottuna.
Kuten AARO-raportti osoitti, sitä osa viranomaisista näyttää haluavan.
Olen kuullut niin tiedusteluyhteisön jäseniltä,
joiden mielestä asian salaamiselle on hyvä syy.
Yhdysvallat, Venäjä, Kiina ja muut maat kilpailevat saadakseen teknologian.
Totuus saattaa myös olla melko synkkä.
Ehkä joku on tajunnut,
että tietojen paljastaminen horjuttaisi yhteiskuntaa.
Uskon, että ihmiset ovat valmiita totuuteen.
Menen Washington DC:hen viemään tietoni kongressille -
ja varmistamaan, ettei ikkuna sulkeudu lopullisesti.
Tapaan kollegani Jeremy Corbellin.
Hän on jäljittänyt meduusa-ufovideon puuttuvaa kuvamateriaalia.
Toivomme, että Capitol Hillin liittolaisemme,
edustaja Tim Burchett, voi auttaa tämän julkaisussa -
ja vastata kysymyksiini siitä, mitä seuraavaksi paljastetaan.
Mistä on kyse?
Oletko nähnyt meduusajulkaisun, jonka George ja minä teimme?
Olen. - Tiedämme, missä kuvamateriaali on.
Se menee veteen, näyttää kykynsä ja nousee pois.
Tiedämme, mikä virasto takavarikoi videon.
Löysin todistajia, jotka kertovat asiasta, jos heihin ei kohdistu seuraamuksia.
Meitä vastustetaan. Olemme huomanneet sen.
Mitä mieltä olit AARO-viraston raportista? - Se ei kerro mitään.
Se on mitäänsanomaton, kuin lapsen kirjoittama.
Jos väitetään, ettei tämä ole totta,
miksemme saa dokumentaatiota ja muokkaamattomia raportteja?
Mitä ajattelet vanhoista ufo-ohjelmista -
ja siitä, että pudonneita aluksia on noudettu, analysoitu ja piiloteltu kauan?
Onko se totta? - Uskon, että on olemassa ohjelmia.
Ihmiset ovat kertoneet, että nouto-operaatiot ovat todellisia.
En epäile heitä.
Jos paljastan liikaa tietojani...
En halua kertoa, missä näitä asioita on tapahtunut,
koska sitten paikat katoavat.
Uskotko siis,
että joku tässä rakennuksessa tietää, missä nämä asiat ovat?
Ei ehkä tässä rakennuksessa mutta jossain lähellä.
Koska näemme sen?
Jonkun pitää paljastaa meille laillisesti se, mitä meidän tulee tietää.
En kuvittele,
että raporttini saa viranomaiset lopettamaan ufoasioiden salailun,
joka on jatkunut yli 70 vuotta.
Jos olisin kuullut vuonna 1989,
että valtion sisäpiiri puhuisi julkisesti avaruusolioiden kohtaamisesta,
en olisi uskonut.
Nämä ovat tärkeitä kysymyksiä. Missä kohdassa ravintoketjua olemme?
Kummat ovat korkeammalla? Mitä ne haluavat meistä?
Haluavatko ne auttaa, ohjata tai opettaa meitä tai pelastaa meidät?
Emme tiedä vastauksia.
Jaan todisteeni.
Ihmisten tulevaisuus voi riippua siitä,
että ymmärrämme, miksi ne ovat täällä ja mitä ne haluavat.
Toivottavasti raportti riittää pitämään ikkunan auki.
Vaikka Washingtonin on kannettava vastuu,
pyrkimykseni löytää totuus älyllisistä avaruusolioista -
on vasta aluillaan.
Tekstitys: Pauliina Munukka