U karijeri sam nešto naučio. Ako ćeš se baviti važnim pitanjima,
katkad je jedini način sakupljati komadiće informacija
koji će zajedno otkriti istinu.
Došao sam u Phoenix po informacije za svoj izvještaj,
ali najviše mi je zapelo za oko
koliko su se vlasti trudile zataškati ovaj fenomen
iako je bilo očito da se letjelica htjela i da se i dalje želi svima pokazati.
Sigurno postoji razlog
zašto su je bića koja su njome upravljala pokazala tolikom broju ljudi 1997.
i zašto je i dandanas pokazuju svjedocima.
Kao da sama letjelica ne želi da se priča zaboravi.
ISTRAGA IZVANZEMALJACA
Za potrebe svog izvještaja zamolio sam Vee
da nađe pilote koji su naišli na taj objekt u zraku.
Ja ću se pak naći s dr. Lynne Kitei,
najvećom svjetskom stručnjakinjom za fenomen Svjetala u Phoenixu.
Želim popuniti praznine.
Neke su stvari svima poznate, a neke su možda zataškane.
- Predivan pogled. - Da.
Ovdje možemo razgovarati.
Dr. Lynne je liječnica
koja je snimila najbolje slike Svjetala u Phoenixu te noći.
Sama je prikupila brojne dokaze,
intervjuirala svjedoke i sve to povezala
dugo prije nego što je progovorila.
Vidio sam vaše poznate fotke.
Kako ste shvatili da je ovo možda izvanzemaljska letjelica?
Oko 20.30 vidjela sam kugle u nebu.
SVJEDOKINJA
Golem raspon. Šest jednako udaljenih svjetala.
Nazvala sam Upravu za zračni promet jer se činilo da su blizu zračne luke.
I znate, pitala sam jesu li kontrolori leta nešto vidjeli.
- I? - Tri svjetla pojavila su se u 20 h.
Pogledali su radar, ali na radaru se nisu vidjela.
A onda su nestala.
Kad se u 20.30 pojavilo šest svjetala, to ih je stvarno zabrinulo.
Šest svjetala na jednakoj udaljenosti.
To je raspon od kilometra i pol, a činilo se da su za nešto pričvršćena.
Ali nisu vidjeli za što.
Svjetla su se u skladu okrenula suprotno od smjera vjetra,
polako se uzdignula
i istovremeno otišla iza planine South.
Pitala sam ih što je to.
Rekao je da su isključili sve konvencionalne letjelice, balone,
lampione, baklje, pa čak i padobrance sa svjetiljkama.
Nisu imali pojma što je to.
Nisu uzeli u obzir mogućnost da je to izvanzemaljska letjelica?
Nisu.
Cijeli dan tražim bivšeg vojnog pilota Mela
koji je navodno bio u kontaktu s letjelicom
dok je bio na dužnosti u zračnoj bazi Luke.
Rado bih ga pitala kao kolegu: „Što si vidio?”
VOJNA PILOTKINJA
Mogao bi mi reći kakvu je tehnologiju vidio.
On se toj letjelici približio.
Ali zasad nemam sreće.
Sad znam kakve se stvari događaju ljudima koji su to doživjeli.
Izbjegavaju javnost jer se boje poruge.
- Vee? - Da. Jim?
- Uđite. - Može.
Ali uputili su me lokalnom istražitelju Jimu Dilettosu.
Navodno je razgovarao s Melom kad se vratio sa smjene.
Kako ste ovo počeli istraživati?
Dugo sam istraživao NLO-e. Imao sam znanstvenu opremu i instrumente.
STRUČNJAK ZA ANALIZU SLIKE
Godinama sam analizirao fotografije.
Godine 1997. analizirali smo fotke i razgovarali s brojnim svjedocima.
Tako ste upoznali Mela?
Razgovarao sam s Melom uživo i telefonski, povjerljivo.
Nismo sastavili ugovor o povjerljivosti,
ali znali smo zašto smo tamo i kako se treba ponašati.
Dobro. Što je doživio?
Rekao je da je poletio i odmah krenuo prema tom objektu.
Poslali su ga onamo.
Zračna baza Luke na zapadu je Phoenixa.
- Da. - Preletio je Phoenix.
Došao je do jugozapadnog dijela Phoenixa, do Tempea, blizu zračne luke,
i prišao svijetlom objektu
dovoljno blizu da je mislio da će se sudariti s njim.
Jer nije znao koliki je ni koliko je daleko.
Cijelo to iskustvo dezorijentiralo ga je.
Nije shvaćao što se dogodilo?
- Da. - Shvaćam.
Je li vam opisao taj objekt?
Rekao je da je to bila kugla i da je bila osvijetljena iznutra.
Objekt je lebdio, nije se micao,
a kako mu je on prilazio,
uspeo se i krenuo u smjeru jugozapada, prema Tucsonu.
Znate li je li njegova kamera snimala?
Snimala je.
Čovječe. Znači, možda postoji snimka onoga što je vidio.
George i ja više smo puta čuli da snimka stvarno postoji.
Kad bismo je se uspjeli dočepati,
to bi mogao biti dokaz da je to bila izvanzemaljska letjelica.
Morat ću nastaviti kopati i kontaktirati ljude,
ali ovaj će podatak pomoći Georgeu i pokazati AARO-u da treba tražiti.
Bilo je prepreka, ali prikupili smo najbolje dostupne dokaze
i svjedočanstva vezana za svjetla:
snimke prvog događaja i novih susreta,
detalje koji opovrgavaju objašnjenje kojim su vlasti odbacile slučaj
i priče iz druge ruke o bliskim susretima u zraku
između pilota i te letjelice.
Ali ne mogu otići dok ne dobijem odgovor na važnije pitanje,
ono koje postavljamo otpočetka.
Zašto?
Zašto su ta nepoznata bića dopustila
da ih vidi toliko ljudi iznad velikog grada?
Dr. Lynne Kitei razgovarala je sa stotinama svjedoka.
Želim uzeti ta svjedočanstva,
potražiti uzorke i naći objašnjenje zašto se to dogodilo.
Napravili ste znanstveno istraživanje sa svjedocima.
- Koliko je bilo opsežno i što ste saznali? - Imamo više od 2000 svjedočanstava.
Ljudi su nam rekli da su bili u kontaktu
s tim inteligentnim bićima izvanzemaljskog podrijetla.
Stvarno? Što nam govore?
Da se ne brinemo. Da nam ne žele zlo.
- Je li to glavna poruka? - Da.
U razgovoru sa svjedocima otkrila sam
da ih je više od 90 % doživjelo pozitivnu transformaciju
koja je jako utjecala na njih.
Bili su zadivljeni, znatiželjni, zaustavljali su automobile.
I dandanas ljudi mi govore
da se osjećaju blagoslovljeno zbog tog iskustva.
Tko je god to učinio htio nam je pokazati da je ovdje
na vrlo nježan i miroljubiv način.
Postoje stvari za koje nam nitko nije rekao.
Znam da je Svjetla u Phoenixu vidio velik broj ljudi,
ali zanimljivo je čuti
da možda dijele nekakvo duboko zajedničko iskustvo.
To je drukčije od priča iz drugih dijelova svijeta.
Ondje je bilo uznemirujućih iskustava,
ljudi su se bojali tih susreta.
Ovo podupire teoriju da nam se posjetitelji pokazuju
kako bi nam poslali poruku.
Ali žele li nam samo reći da nam ne žele zlo
ili nešto više?
GEORGEOV DOM
Radim na svom izvještaju kojim želim osporiti tvrdnje AARO-a
da nema nikakvih dokaza
da postoji druga inteligencija ili izvanzemaljci.
Ovo je hitno. Izborna je godina.
Ne znamo tko će činiti novu vladu.
Članovi kongresa koji se bore za istinu o NLO-ima mogu izgubiti mandat.
Nazvao sam ljude za koje znam da su svjedočili pred AARO-om
da podijele svoje priče.
Otkrio sam da ljudi brzo zašute.
Otpor je velik, a vremena je sve manje.
Ali upravo mi se javio netko tko bi mogao biti ključan
za sastavljanje ovog izvještaja.
Bob Jacobs najvažniji je svjedok
možda najvažnijeg susreta s NLO-ima u povijesti.
Zračna baza Vandenberg 1964.
Testiranje projektila s lažnom nuklearnom bojnom glavom.
Za vrijeme testiranja pojavio se leteći tanjur.
Bob Jacobs bio je poručnik Zračnih snaga.
Bio je zadužen za dokumentiranje testiranja
i sve je uspio snimiti.
Naravno, snimka je odmah zaplijenjena.
Bobovo iskustvo nije jedinstveno.
Još od 1940-ih
vojnici prijavljuju tajanstvene letjelice
koje petljaju po sustavima za lansiranje.
Za to sam čuo čak i u Rusiji.
Došao sam do dokumenata Ministarstva obrane
o njihovim programima za NLO-e,
uključujući specifičan incident.
Bazu za interkontinentalne balističke projektile preplavili su NLO-i.
Unijeli su točne kodove za lansiranje i zamalo započeli Treći svjetski rat.
AARO je saslušao svjedočanstva barem šestorice američkih operatera
koji su imali slična iskustva,
ali nema nikakvih naznaka da je AARO to shvatio ozbiljno.
Mnogo godina poslije progovorio je
i nešto rekao mom prijatelju Robertu Hastingsu,
koji je istraživao slične incidente.
Ali dosta su ga iznapadali i prestao je davati intervjue.
Sve dok nije došao ovaj izvještaj AARO-a.
Došao im je u dobroj vjeri, misleći:
„Imam priliku službeno ispričati svoju priču.”
Uključili su njegov slučaj u izvještaj, ali zaključili su da je neuvjerljiv.
Čovječe. Kako si nagovorio Boba da razgovara s nama?
Stvarno ga je naljutio način na koji se AARO ponio prema njemu.
Iskoristili smo to i nagovorili ga da se sastane s nama.
Malo me grize savjest, ali ne previše.
Ovo je možda najvažniji dokaz koji je AARO uvrstio u svoj izvještaj.
Trebamo nastaviti raditi.
Ne smijemo propustiti priliku jer još nismo dobili važne odgovore.
Moja kolegica Vee. Bob Jacobs.
Što se dogodilo kad ste dobili film s testiranja projektila?
Jednog dana, dok sam radio,
nazvao me bojnik iz Prve strateške zračno-svemirske divizije.
„Poručniče, dođite u moj ured.”
Ušao sam i u njegovu uredu bila su dva tipa u sivim odijelima.
Rekao je: „Gledajte.” Isključio je svjetla i uključio projektor.
Projektil je letio. To čudo je došlo, pogodilo ga zrakom svjetlosti,
premjestilo se, opet ga pogodilo i onda još jednom tako.
Još jednom tako odozdo i onda je izletjelo iz kadra.
Projektil je pao iz kadra.
To čudo bilo je leteći tanjur.
Disk s kupolom na vrhu.
- Teško mi je ovo pričati. - Da. Vidim.
Naravno.
Bilo je to davno, ali...
Svjetla su se upalila i bojnik je pitao: „Jeste li se vi to zajebavali?”
Rekao sam da nismo. Pitao je: „Pa što je onda to?”
Rekao sam da meni izgleda kao NLO.
Rekao je: „Nikomu ne govorite o tome.
Što se vas tiče, ovo se nije dogodilo.”
- Jesu li ljudi u odijelima nešto rekli? - Ne. Samo su buljili u mene.
- Mislite da znate tko su? - Sad znam.
Bojnik Mansmann poslije mi je rekao.
CIA.
Što ste mislili kad ste to vidjeli?
Bio sam izvan sebe.
Promijenio se moj pogled na svijet. Nisam vjerovao u NLO-e.
Da.
Svijet je bio drukčiji. Nismo sami. Bio sam zaprepašten.
Zato 17 godina nisam...
Ovo mi je teško. Htio sam ispričati tu priču.
To me je izjedalo. Nisam mogao reći ženi ni prijateljima,
nisam mogao reći kolegama, nikomu.
Zamislite da morate lagati.
Ja, kao i vjerojatno oni,
mislim da je ovo najvažniji događaj u ljudskoj povijesti.
Nismo sami.
Onda je izašao izvještaj AARO-a. Kako ste se osjećali kad ste ga pročitali?
Obuzeo me gnjev. Bio sam ljut. Bijesan.
Priča koju sam ispričao dogodila se.
Jako im to zamjeram.
Moj integritet, moja čast, moj doktorat, moje knjige.
Sve što sam učinio sada je kompromitirano
zahvaljujući besmislenoj šutnji koju nam vlasti serviraju.
Ne žele da se postavljaju pitanja.
Ne žele da ljudi misle da su te letjelice stvarne.
Ja ne vjerujem da su stvarne. Znam to. Nema tu nikakvog vjerovanja.
To se dogodilo.
Dogodilo se meni.
Znamo da se to dogodilo više desetaka, a možda i stotina puta diljem svijeta.
Neke američke nuklearne baze u potpunosti su zatvorene.
- Da. - Slično se dogodilo Rusima.
- Unijeli su kodove za aktivaciju. - Tako je.
Bilo je dramatičnih incidenata u silosima za nuklearne projektile.
- Jako ih zanima naše nuklearno naoružanje. - Da. Jer žele da ga prestanemo koristiti.
Meni najuvjerljiviji dokazi o izvanzemaljcima,
odnosno drugoj inteligenciji, poruke su koje nam oni šalju.
Ta bića komuniciraju s ljudima
i stalno im govore iste stvari još od '40-ih pa sve do danas.
Ostavite se nuklearnog oružja. Uništit ćete se.
Nemojte trovati planet. Čuvajte ga.
To mi govori da bar neke od njih
planet zanima više nego mi.
Možda i oni žive ovdje.
Baš sam htjela reći da bi to ugrozilo njihove baze.
Neki od nas, uključujući mene, vjeruju da su ovdje već stotinama,
ako ne i tisućama godina.
Dosad sam imao dva zadatka.
Osporiti izvještaj AARO-a
iznošenjem dokaza o interakciji izvanzemaljaca s ljudima
i odgovoriti na pitanje zašto su ovdje.
Ali ta su dva cilja povezana.
Da bih nastavio i da ne bih propustio priliku,
moram pokazati sve što smo prikupili.
Odgovoriti na važna pitanja. Tko, gdje i ponajviše zašto?
Ništa ne smijem tajiti.
Potraga za odgovorima
znala me je dovesti do nekih potpuno oprečnih ideja.
Razlog incidenata u Colaresu i sakaćenja bilo je istraživanje ili uzimanje uzoraka.
Ali što je s većinom takozvanih interakcija s izvanzemaljcima
koje su benigne, ako ne i pozitivne?
Srećom, ta pitanja ne postavljam samo ja.
Naći ću se s Mikeom Mastersom.
Profesor je antropologije na Tehnološkom sveučilištu u Montani.
Redoviti je profesor i cijenjeni član akademske zajednice
koji je pridonio istraživanju NLO-a revolucionarnim idejama
o tome tko su ti posjetitelji i otkad su ovdje.
Njegove teorije pomoći će mi shvatiti kako nas ti izvanzemaljci doživljavaju
i kako bismo mi trebali doživjeti njih.
- George, drago mi je. Sjedni. - Da. Napokon uživo.
Da.
Putujemo svijetom u potrazi za odgovorima na važna pitanja,
a tvoja je teorija drukčija
od dosadašnje paradigme o izvanzemaljcima.
Pa, važno je ovome pristupiti multidisciplinarno.
Zanima me što možemo naučiti
iz astrobiologije, astronomije, fizike, i najvažnije, antropologije.
Puno je pokazatelja
da su ti posjetitelji, odnosno bića iz NLO-a, zapravo mi.
Putnici iz budućnosti.
To nije nužno točno. Ne možemo znati.
Ali važno je to uzeti u obzir jer ima smisla.
Želiš reći da svjedoci vide te letjelice i ta bića
i misle da su to izvanzemaljci u svemirskom brodu,
a to su možda ljudi u vremenskom stroju?
Da. I u skladu je s Occamovom britvom.
Ne znamo ima li drugih složenih bića, ali znamo da mi postojimo.
Kakve dugoročne evolucijske promjene imaju veze s tim pitanjem?
Puno je naznaka
da nam mozgovi rastu, a lica se smanjuju.
Tako je zadnjih šest do osam milijuna godina.
Ako se taj trend nastavi...
vjerojatno ćemo izgledati kao sivi izvanzemaljci.
Krećemo s jednostavnim objašnjenjem i onda ga nadograđujemo.
Među pričama ljudi koji tvrde da su imali bliske susrete
opisi su sivih izvanzemaljaca.
To su niska bića okruglih glava i velikih, crnih očiju u obliku badema.
Taj se opis proširio 1965.
nakon navodne otmice Barneyja i Betty Hill.
Ali slični susreti redovito se prijavljuju diljem svijeta.
Kako provjeriti tu teoriju?
Možemo prikazati izgled ljudske lubanje u budućnosti.
Uzmemo određene točke s različitih dijelova lubanje,
digitaliziramo ih geometrijsko-morfometričkim postupkom
i dobijemo prikaz kako bi izgledale u budućnosti.
I naravno, izgledale su baš onako kako zamišljamo lubanje izvanzemaljaca.
Lubanja se izdužila i ima izraženije čelo.
Očne duplje su se povećale i zakrivile.
A to je glavna karakteristika,
te zakrivljene oči koje često viđamo kad govorimo o sivim izvanzemaljcima.
Ako je dvonožnost osobina koja nas definira,
a oni hodaju na dvjema nogama iako imaju četiri uda,
vjerojatno smo u rodu.
Ljudi pitaju zašto nas ne osvoje. Već su dugo ovdje.
Ako su iz budućnosti, ne žele nas osvojiti jer ovise o nama.
To je paradoks djeda za cijelu našu vrstu.
Ako je tvoj djed stvorio tvog roditelja, majku ili oca,
a roditelj tebe, ne možeš se vratiti i to promijeniti.
Zašto bi nas napali ako ovise o našem opstanku?
Važno je uzeti u obzir mogućnost da su dio našeg obiteljskog stabla,
samo s neke daleke grane.
Moderna era NLO-a traje 75 godina, ali jesu li oni ovdje dulje?
Čini se da su bili ovdje tijekom cijele ljudske povijesti.
Imamo razne petroglife, geoglife i rezbarije iz pretpovijesnih vremena.
Brojni slučajevi pokazuju da su ljudi viđali slične
ili čak iste stvari tijekom čitave ljudske povijesti.
To su putnici kroz vrijeme.
I neki kažu da su iz svemira, ali mnogi kažu da su iz budućnosti.
Kad misliš da si prokljuvio NLO-e, da su to izvanzemaljci,
dođe Mike Masters i kaže:
„Čekaj malo. Možda smo to mi iz budućnosti.”
Ta me teorija malo umiruje.
Ako to jesmo mi iz budućnosti,
u njihovu je dugoročnom interesu da mi i planet opstanemo.
To se podudara s iskustvom Boba Jacobsa
na nuklearnom poligonu.
Ali ja želim dokaz o toj teoriji o vremenskim putnicima.
Dr. Masters poznaje čovjeka koji nam može pokazati fizičke dokaze
nekoliko stotina kilometara južno od nas.
NACIONALNI PARK CAPITOL REEF UTAH
Jonathan Redbird Dover umirovljeni je rendžer naroda Navajo
koji je deset godina istraživao NLO-e
i druge fenomene na zemlji starosjedilaca.
Narod Fremont živio je ovdje prije 500 – 900 godina.
UMIROVLJENI RENDŽER
Na zidovima su ostavili veliku riznicu crteža
koji opisuju tadašnje događaje.
Ajme meni.
Preci su odabrali odlično platno za svoje umjetnine.
Dugo su o tome razmišljali.
Da.
Arheolozi ove jedinstvene crteže pripisuju kulturi Fremont.
Oko tisuću godina taj je narod živio na području oko Capitol Reefa.
Petroglifi su izrađeni s pomoću kamenih alata.
Moderna plemena Hopi i Zuni misle da ovi crteži detaljno opisuju
svakodnevne živote, putovanja i vjerovanja njihovih predaka.
Kao drevne društvene mreže.
Ima stvarno neobičnih prizora.
Čini se da ovi likovi imaju svemirska odijela.
Imaju velike, okrugle kacige
koje ne izgledaju kao glave.
Kad razmišljamo o teoriji o putovanju kroz vrijeme,
vremenski putnici možda su dolazili u različitim vremenskim razdobljima.
Možda su to isti ljudi, samo drukčije prikazani.
Da, tako je.
Ovo se može svakako protumačiti.
Da sam ja tada živio i vidio svemirca, i ja bih to uklesao u zid.
Naravno.
Ljudi koji su uklesali priče o ovim neobičnim bićima
radili su ono što ja radim kao novinar.
Dokumentirali su događaje i stvarali zapise za buduće generacije.
Sad kad ovo vidim, osjećam odgovornost da nastavim istraživati priču.
Što mislite o Mikeovoj teoriji o vremenskim putnicima?
To je vrlo zanimljiva teorija.
Mi vrijeme doživljavamo kao nešto linearno.
To je ravna linija koja ide u daljinu.
I onda si misliš da nema povratka.
Ide u samo jednom smjeru.
Ali kad vrijeme zamisliš kao gramofonsku ploču
koja na sebi ima brazde koje idu u različitim smjerovima,
što ako igla preskoči
i odjednom se nađeš u drugom vremenskom razdoblju?
Vrijeme možda nije ravna crta kao što mislimo.
Moglo bi biti cirkularno, možda čak i okruglo kao lopta.
Ovo je stil piktografa iz kanjona Barrier
iz razdoblja kulture Fremont.
Ajme, kakav prizor.
Stil piktografa iz kanjona Barrier opisan je 1971.
To su crteži naslikani pigmentima dobivenima iz minerala i biljaka.
Ima ih diljem istočne Ute i zapadnog Colorada.
Datiranjem ugljikom utvrđeno je da su stari 1500 do 4000 godina,
a možda i više.
- Nevjerojatno. - Zaista nevjerojatno.
Nevjerojatno je da ova ploča postoji.
- I još je ovdje. - I još je ovdje, da.
- Izgledaju kao izvanzemaljci. - Da.
Stvarno se moraš potruditi da ne bi vidio sličnost.
- Da. - Zabiti glavu u pijesak.
Ima još ovakvih lokacija.
Odlično.
Ovi likovi najviše podsjećaju na izvanzemaljce.
Izgledaju sablasno.
Meni izgleda kao izvanzemaljac.
Kad vidimo ovako nešto,
kao znanstvenici ne smijemo spominjati izvanzemaljce.
Ta nam je stigma nametnuta.
Ali kako ti to ne bi palo na pamet?
Tako je.
Da imamo samo jedan takav lik, to bi samo po sebi bilo zanimljivo,
ali ima ih posvuda i iz svih razdoblja.
Ljudi slikaju i urezuju ono što vide.
I ti crteži stalno pokazuju isto ono što mi vidimo.
Sivi izvanzemaljci velikih očiju i velikih glava.
Na nekim slikama vidi se tehnologija.
Antene, kacige.
A kako su crteži slični onom što ljudi i danas opisuju,
čini se da su ova bića već dugo ovdje.
Koegzistiraju s nama, većinom mirno.
Možda su to stvarno vremenski putnici koji nadziru svoje daleke rođake.
Ovakve informacije možete otkriti
samo ako su ljudi spremni istupiti
te podijeliti svoje priče i teorije bez straha od poruge
kojoj su već desetljećima izloženi svi koji spomenu NLO-e.
Opet smo u pustinji.
Ovdje je prije 35 godina počela moja potraga za važnim odgovorima.
Tko su oni? Zašto su ovdje? Zašto ih zanimamo?
Podaci, informacije, slučajevi,
osobna iskustva diljem svijeta oslikavaju oprečne slike.
Priče poput one u Phoenixu pozitivne su.
Tisuće ljudi vidjele su golemu letjelicu
i osjetile da im odašilje poruku mira.
Ali vidjeli smo i da ti posjetitelji pokazuju agresiju
ili da ih u najmanju ruku nije briga za patnju ljudi i životinja.
U Brazilu je bilo uznemirujućih susreta.
Na raznim mjestima otkrili smo dokaze da ih privlači voda,
da možda žive u vodi.
Duboko u neistraženom oceanu možda imaju baze iz kojih nas promatraju.
Ne znamo kako doživljavaju vrijeme.
Ovdje su tisućama godina. Njima je to možda jedan vikend.
Zašto su ovdje?
Nemamo dovoljno informacija za odgovor.
Ali danas mi se čini da nemamo definitivan odgovor
jer postoji mogućnost da nismo u dodiru sa samo jednom civilizacijom.
Sve upućuje na to da je civilizacija više i da svaka ima svoj cilj.
Ali to nam se možda samo čini.
Stvarno stanje moglo bi biti potpuno drukčije.
Realno, mi ne znamo istinu.
Dok ne dobijemo podatke od naše vlade,
pravog čuvara ovih tajni,
bit će nam teško odgovoriti na ova pitanja.
A kako izvještaj AARO-a pokazuje, upravo to neki članovi vlade žele.
Čuo sam to od ljudi iz obavještajnih krugova.
Misle da postoji dobar razlog što se te stvari taje.
SAD, Rusija, Kina i druge zemlje utrkuju se u razvoju tih tehnologija,
ali i istina je možda mračna.
Možda je netko zaključio
da bi te informacije snažno uzdrmale društvo.
Ali ja mislim da su ljudi spremni za istinu.
Idem u Washington
kako bih svoje informacije predstavio kongresu
i pobrinuo se da ne propustimo priliku.
Sastajem se s kolegom Jeremyjem Corbellom koji je tražio ostatak snimke NLO meduze.
Nadamo se da će naš saveznik u kongresu,
zastupnik Tim Burchett, pomoći objaviti ostatak snimke
i odgovoriti na pitanja koja imam o tome što će se sljedeće otkriti.
Što se događa?
Pa, kao prvo, jeste li vidjeli
snimku NLO meduze koju smo George i ja objavili?
Jesam.
Znamo gdje je snimka...
FILMAŠ ISTRAŽITELJ
...na kojoj prelazi iz zraka u vodu i natrag.
Znamo koja ju je agencija te noći zaplijenila.
Imam svjedoke koji su spremni progovoriti
pod uvjetom da dobiju imunitet.
Otpor je jak. Doživjeli smo ga u stvarnosti.
Što mislite o izvještaju AARO-a?
Besmislen je.
Mogao sam to napisati u trećem razredu osnovne.
Ako nam govore da te stvari ne postoje,
zašto nam ne daju dokumentaciju
i necenzurirane izvještaje?
Što mislite o programima za NLO-e,
o tome da su NLO-i pronađeni, analizirani i nekamo dugoročno spremljeni?
Je li to istina?
Mislim da postoje određeni programi,
a što se tiče pronađenih NLO-a, neki su mi ljudi rekli da je to istina
i vjerujem im.
Ako otkrijem previše činjenica koje su mi poznate...
Ne želim navesti lokacije na kojima bi se mogli nalaziti
jer te će baze onda nestati.
Znači, mislite da netko u ovoj zgradi
zna gdje su te stvari?
Možda ne u ovoj zgradi, nego u okolici.
Kad ćemo saznati?
Netko mora istupiti na zakonit način
i otkriti nam ono što trebamo znati.
Uopće ne mislim da će moj izvještaj uvjeriti vlasti
da prestanu tajiti istinu o NLO-ima koju taje već više od 70 godina,
ali da mi je 1989. netko rekao
da će ljudi iz vlade otvoreno govoriti
o kontaktu s izvanzemaljcima, mislio bih da je lud.
Ovo su najveća pitanja u našoj povijesti.
Gdje smo u hranidbenom lancu? Tko je više? Što planiraju s nama?
Žele li nam pomoći? Spasiti nas? Usmjeriti nas? Učiti nas?
Ne znamo odgovore.
Dijelim svoje dokaze jer budućnost čovječanstva možda ovisi
o tome da shvatimo zašto su ovdje i što žele od nas.
Nadam se da je izvještaj dovoljan da se ovo ne zaboravi.
Iako je danas sve na Washingtonu,
moja potraga za istinom o izvanzemaljskoj inteligenciji
tek počinje.
Prijevod titlova: Domagoj Južnić