Vím, že jsem slíbil, že se nebudu moc ptát.
Ale je tohle pečovatelský dům jen pro bohaté?
Co je vám do něho?
Rodiče se o vás starali, že?
Ano.
Starali se o vás, když jste byl malý. Dokud jste se o sebe nedokázal postarat.
Už od dětství.
Nezbavili se vás, že?
Ne, nezbavili.
Dát je sem...
To je jako by vás rodiče nechali v nemocnici,
když jste se narodil.
I kdybych chtěl,
nemůžu si dovolit tady mít matku.
Výdělek z taxíku mi ani nepokryje denní výdaje.
Máma navíc nemá penzi.
Zkuste si promyslet, co jsem zrovna řekla.
Co z toho?
Rodiče si nezaslouží být opuštěni svými dětmi.
Sestro.
Kolik přesně je vaší mámě?
Je jí 71.
Ale občas neuvažuje jasně.
Co dělávala?
Vařila.
Domluvím vám schůzku s vedoucím pečovatelského domu.
Můžete si ním promluvit.
Kdo ví, třeba pro vaši mámu něco zařídí.
JOKO ANWAR: NOČNÍ MŮRY A DENNÍ SNĚNÍ
STARÝ DŮM
Tofu.
Moc o tom nepřemýšlej.
Postarám se o Hagiho a mámu.
Musíš se postarat i o catering.
Není fér, abys to dělala všechno.
Zapomněl jsi?
Starala jsem se o mámu
- a zvládla jsem to. - Ta nebyla senilní.
Pečovatelský dům navíc stojí hodně.
- Je zadarmo. - Jak to?
Vnuka majitele jsem často vozil do obchodu.
Myslíš ten, co jsi říkal, že je jen pro bohaté?
Přesně ten.
Proč vůbec chtějí pomáhat lidem, jako jsme my?
Nejsem si jistý.
Možná mají charitativní program.
Vážím o tři kila míň.
Co se děje, mami?
Včera jsem trochu cvičila.
Zvážila jsme se a měla jsem o tři kila míň.
Jsem hezčí.
Chci si koupit rtěnku. Dlouho jsem neměla make-up.
Ano, mami. Koupím ti ji.
Máš hlad, mami? Co ti mám uvařit?
Co třeba omeletu?
Už dlouho jsi mi neuvařil.
Pokud je to tak, tak odteď
ti budu vařit, dobře?
Kdybys tu nebyl, nechtěla bych dál žít.
Všichni nás opustili.
Včetně tvého táty.
Jsi rád, že se mnou žiješ už od dětství, že?
Teď ti udělám omeletu. Jen chvilku počkej.
Hagi.
Vidíš? Máma je v pohodě.
Hagi.
Ano, ale myslím,
- že jestli se zhorší, - Hagi.
neprospěje jí to.
Nevím, jak se o ni budu moct postarat. Naplnit její potřeby.
Její stav se může zhoršit
nebo dokonce zlepšit.
Ale pokud se její stav zhorší,
nedává nám to právo ji opustit.
Panji, je to tvoje máma.
Má tě moc ráda.
- Já ji mám také moc rád. - O to právě jde.
Musíš mi slíbit, že ji odsud neodvedeš.
Ano, slibuju.
Určitě?
- Nejsi si úplně jistý. - Jsem.
Ne, nejsi. Podívej, jak si hraješ se zapalovačem.
Když ti je úzko, hraješ si s tím zapalovačem.
- Nemám pravdu? - Máš.
Kde je Hagi?
Mami?
Mami.
Mami!
Mami. Hagi.
Mami!
Paní Nano, neviděla jste mámu?
Hagi!
Mami! Hagi!
Je jich hodně, že?
Mami!
Podívej se tam.
Hagi!
Mami!
- Panji, nemůžu je najít! - Snažil jsem se je najít.
- Už jsem to zkoušel. - Panji!
Mami!
Mami, kde je Hagi?
- Hagi! - Hledám prsten od táty.
- Ano. - Nevím, kde je.
Mami, kde je Hagi?
Byla jsi s Hagim. Kde je?
- Hagi! - Kdo je Hagi?
Hagi, tvůj vnuk.
- Mami... - Pomoz nám. Kde je Hagi?
Hagi, můj syn.
- Mami, kde je Hagi, tvůj vnuk? - Byl s tebou.
Kde je Hagi, mami?
Předtím jsem byla nahoře.
Nahoře? Nahoře!
Hagi!
- Hagi! - Hagi!
- Hagi, máma je tu.
Je v pořádku.
Potíš se, synu.
Ano, drahý.
Je to náš syn.
Máma musí do pečovatelského domu.
Jestli tu budete kouřit, naštvou se.
Omlouvám se, pane.
Rád si s tím hraju, když jsem ve stresu.
Máte tu rodiče?
Bude tu ode dneška.
Zrušte to.
Nechal jsem tu svou matku celé týdny.
Teď toho lituju.
Pečovatelský dům je děsivý.
Jste taxikář?
Ano, pane.
Je bohatá?
Ne, je to jen kuchařka.
Jsem jen mechanik.
Máma je uklízečka.
Tak velké místo, které chce přijmout naše rodiče bez peněz.
I když ostatní obyvatelé jsou bohatí.
Vojenský generál. Víme, kdo to je.
Cizinci,
kteří mají jako koníček golf.
Nikdo z nich není jako my.
Něco musí být špatně.
Sestro.
Můžu teď vidět mámu?
Ještě ne.
- Dnes má mít návštěvy. - Ano, ale večer.
V čem je rozdíl?
Nejsem si jistá.
Jistě vím jen to, že vaše máma může přijímat návštěvy až večer.
Omlouvám se.
Musím se postarat o další obyvatele.
Promiňte.
Slyšel jste to? Není možné, aby mě máma nechtěla vidět.
Vezměte svou mámu domů.
Panji, moc se mi tu líbí.
Mají tu čisto a uklizeno.
Vaší mámě se moc líbí zahrada.
Prý je uklidňující.
Baví tě poznávat ostatní ve tvém věku, mami?
Jak to myslíš?
Vaše máma šla taky do kuchyně.
Říkala, že je obrovská a chtěla tam hned vařit.
Budu tu pracovat každý den, dobře? Budeš mě vozit.
Ale co cestující?
V dnešní době je těžké dosáhnout cíle.
Mami.
Zůstaneš tady...
aby se o tebe měl kdo postarat.
Jsem tu kvůli práci a vaření.
Když zůstaneš doma, nikdo se o tebe nepostará.
Pracuju. Rara taky.
Nikdo se o mě nemusí starat.
Jen potřebuju mít kde bydlet.
Pojedeme domů.
Když tu zůstaneš,
lidé se o tebe postarají.
- Budou tu doktoři. - Nepotřebuju doktory.
- Chci trávit rána - Lidé se postarají
- o jídlo, - pohledem na tebe a na vnuka.
- abys měla dost výživy. - Nepotřebuju to.
Slibují, že ti dají ty nejlepší vitamíny,
- ty drahé. - Jsem nemocná?
Nestarej se o mě. Zmizí to samo.
Bude tu i rekreace.
- Nechci ji. - Můžeš jezdit na výlety
- s ostatními obyvateli. - To je mi fuk. Chci domů.
Jen když mě tu nenecháš.
Dost.
Dost, mami.
Dost.
Nenechávej mě tady.
Odpusť mi, prosím. Udělala jsem něco špatného,
když jsem Hagiho ohrozila.
Příště budu opatrnější.
- Nepotřebuju, aby se o mě někdo staral. - Mami.
Ale nech mě žít s tebou.
- Mami. - Panji...
Protože mám jen tebe, Panji.
Mám jen tebe.
Já...Panji!
Panji!
Umřu tady, Panji!
Panji!
Panji, neopouštěj mě, synu!
Panji!
Skončíme oba v pekle.
Co jiného chceš, abych udělal?
Co chceš, abych udělal?
Haló?
Mami.
To jsem já, Panji, mami.
Mami?
Mami.
Mami?
Mami, pojď domů.
Panji, můj synu.
Mám velkou radost.
Panji.
Jsem moc ráda, že jsem tady, synu.
Děkuji.
Mami.
Panji, proč jsi mě tu nechal?
Mami...
Panji, kam jdeš?
- Jdu pro mámu. - Tak pozdě v noci?
Nedovolím jí spát v pečovatelském domě ani jedinou noc.
- Půjdu s tebou. - Není třeba. Postarej se o Hagiho.
Opatruj se.
Pane Panji.
Co tady děláte?
Chci vyzvednout mámu.
Pokračujte, prosím.
Proč se teď chcete setkat s mámou?
Nebylo správné ji tu nechat.
Měl bych se o ni starat já.
Pane,
první den hospitalizace rodičů v pečovatelském ústavu
může v dětech vyvolat pocit viny.
Ale to je naprosto normální.
Někteří dokonce mají noční můry.
Vy jste měl noční můru, že ano?
To je normální.
Naprosto, pane.
Vzpomeňte si,
proč jste sem chtěl svou matku dát.
Myslím, že o ni bude lépe postaráno.
Přesně.
Toho byste se měl držet.
My děti se nemůžeme chovat sobecky jen proto,
že se bojíme cítit provinile,
že našim rodičům neposkytujeme tu nejlepší péči.
Co se tu děje?
Tohle jsou děti obyvatel pečovatelského domu.
Pravidelně se tu setkávají,
když navštěvují rodiče.
Kde mají rodiče?
Vy jste ale blázínek, pane Panji.
Už jsou v posteli, pane Panji. Už je po půlnoci.
- Sestro. - Ano, pane Panji?
Chci okamžitě vidět mámu.
Vaše máma byla smutná, když jste ji tu nechal.
Ale teď je mnohem klidnější, když jsme s ní mluvili.
Věnujeme jí maximální pozornost.
Jestli ji teď uvidíte, všechno naše úsilí přijde vniveč.
Bude zase smutná.
Očekáváme,
že se příští týden vaše matka na toto místo plně aklimatizuje.
Pak ji můžete navštívit.
Dobře?
Pane Panji.
Nemáte se čeho bát.
- Dobře. - Ano.
Omlouvám se za vyrušení.
To nic. My to chápeme.
- Dobře. Jdu domů. - Ano.
Ty sráči.
Tak zatím.
Není to tu
zase tak špatné, Yuri.
Už jsem ti to říkala.
Yuri, pamatuješ na film
Tiga Burung Dara?
To byl krásný večer, Yuri.
A co ty?
V současné době ničeho nelituješ, že ne?
Ne. Ničeho nelituju.
Uvidíme se u vysvěcení.
Budu tam.
Pane.
Jste také jedním z nich?
Potkal jsem vás dnes, když jsem tu nechával mámu.
Hledám svoji mámu.
Pusťte mě.
- Počkejte. - Prosím.
Prosím.
Pusťte mě.
Pane, teď to nemůžu sundat.
Vrátím se pro vás, ano?
Prosím. Pusťte mě.
Nemůžu to sundat holýma rukama.
Pusťte mě.
Chybí mi slunce.
Zachráním vás, pane.
Chybí nám.
Už je to dlouho.
Chybí mi ty dny.
Jak dlouho to musíme dělat?
Buď trpělivý, Dimitriji. Jednoho dne odsud budeme moci odejít.
Už tě nebaví s námi bydlet?
Ta postel je těžká.
Ještě ses nezotavil.
Musíme namazat kola.
Wisnu.
Jsi inženýr.
Měl bys to umět opravit.
Kola nepotřebují inženýra. Stačí jen mechanik.
Dobře, pane.
Příště si najdeme mechanika.
Co se mnou uděláte?
Bambangu.
Mami!
Celé týdny jsem se s tebou chtěl setkat.
Ale pořád mi v tom bránili.
Nechals mě tady.
Mami, vrátíme se domů!
Chceš, abych umřela.
To není pravda, mami. Vezmu tě domů.
Odpusť mi, že jsem tě sem vzal.
Mami...
Odpusť mi.
Neubližujte mojí mámě!
To ani zdaleka nechceme. Chceme dát tvé matce požehnání, Bambangu.
Mami! Utíkej, mami!
Mami.
Není ochotný!
Našeptávači!
Nebraň se.
Tvá máma tě vychovala.
Obětovala kvůli tobě mládí.
Dovol jí
získat zpět to, co jsi jí vzal.
Jinak
vám oběma hrozí smrtelné nebezpečí.
Nebraň se.
Stala ses jednou z nás, Kemalo.
Dostala jsi požehnání mládí.
Zůstaň tu s námi.
Na oplátku od tebe chceme jen to,
aby ses o toto místo postarala.
Už dlouho jsem se necítila tak lehce.
Jsem připravena
poskytnout své služby tomuto pečovatelskému domu.
Dej to sem!
Najděte majitele toho mobilu!
Vypusťte všechny Vyhnance.
Co to je?
Říkala jsem, ať sem svou matku nedáváš.
Ti dva tvorové. Co jsou doopravdy zač?
Nikdy mi to neřekli.
I když vím, k čemu jsou.
Vysávají mladé,
- aby staří vypadali zase mladě? - Ano.
Ale mohou to dělat jen mezi rodiči a dětmi.
To není možné.
- Nemožné. - Sám jsi to viděl.
Ale jak?
Je mnoho věcí, které lidé v tomto světě nikdy nepochopí.
Žijí vklidu díky tomu,
že zavírají oči před realitou, kterou nedokáží přijmout.
Ale oni existují.
Odkud jsou?
Nevím. Zespodu.
Jejich dech je nebezpečný. Vysoce hořlavý.
Všichni obyvatelé tohoto domu...
Všichni jsou staří?
A bohatí.
Mají bohatství na sedm generací.
Proto tady žijí.
Protože už nemusí vydělávat.
Pokud jsou bohatí, proč přijali moji mámu?
Moje máma je jen kuchařka.
Protože potřebují lidi, kteří se o ně postarají.
Jako tvoje máma.
Jako já.
Vy jste také stará?
Je mi 103.
Takže...
jste obětovala svoje dítě.
Neuběhne den,
abych se nevzbudila a nelitovala toho.
Kéž bych to mohla zastavit.
Zastavit co?
Tato proměna ze starého na mladého
jde provést jen tehdy, když jsou svolní dítě i rodič.
Pokud ne, neproběhne.
Dítě i rodič zemřou.
Nezemřou.
Stane se z nich děsivý tvor...
zvaný Vyhnanec.
Kde je máma?
Odejdi, dokud můžeš.
Musím přivést mámu domů.
Použij tohle k odchodu.
Musíš hned odejít.
Nechci, abys umřel.
Musím přivést mámu zpátky.
Umřeš, Panji.
Už mámu neopustím.
Budeš potřebovat i tohle.
Obleč si to.
Najděte majitele toho mobilu.
Bude vaším jídlem.
Potom jdi na konec chodby.
Vpravo je místnost.
Uvidí mě.
Ale potřebuješ tohle.
Někdo tě bude honit.
Nevidí,
ale vycítí tvůj pach.
Když ucítí můj pach,
budeš v bezpečí.
Podobáš se mu.
Komu?
Mému synovi.
Rychle! Uteč!
Mami.
Kdo?
Mami, to jsem já, Panji.
Chci tě vzít zpátky domů.
Jaký Panji?
Jsem Panji, tvůj syn.
Promiň, že jsem tě tu nechal.
Ty jsi můj syn?
Ano, mami. Jsem Panji.
- Jsem tady. - Panji.
Panji.
Musíme odsud hned zmizet.
Počkej tady, mami.
Zachraň mámu!
Mami, buď zticha.
Mami...
No tak, mami.
Všechno bude v pořádku.
Mami.
No tak.
Prosím.
Mám rodinu.
Můj syn je ještě malý. Pořád mě potřebuje.
K čemu?
Až vyrostou,
nebude jim na tobě záležet.
Prosím, dovolte mi vzít mámu domů.
Slibuji, že se o ni postarám.
Postarám se o ni.
- Jak dlouho? - Navždy.
I když ji udržíš v bezpečí
a postaráš se o ni, bude to jen mrhání.
Brzy na všechno zapomene.
Ty hajzle.
Chceš mojí mámu zotročit.
Jsou to jen tvé zvrácené triky.
Ty bohatej sráči.
Nejsi o nic lepší než my.
Počkejte.
Prosím.
Moc vás prosím, pusťte mě a mámu odsud.
Přísahám.
Nikomu to neřeknu.
Nebo vám budeme sloužit. Uděláme...
Uděláme cokoliv.
Potřebujeme od tebe...
jen vděk...
vůči tvojí mámě.
Nikdy jsem se nechtěl narodit.
Pokud je tu někdo, koho neznáš,
kdo ti pomáhá,
stará se o tebe už od dětství,
neměl bys tu laskavost oplatit?
Máma mě nechce vystavovat nebezpečí.
Překvapilo by tě,
kolik toho uděláš,
až budeš starý,
až budeš slabý
a na pokraji smrti...
Jen abys byl zase mladý.
Není ochotný.
Našeptávači!
Nebraň se.
Jen tak
můžeš zachránit mámu.
Nemáš se čeho bát.
Ochráníme tvoji rodinu.
Budeš růst
a žít v těle své matky.
Nebraň se.
Jinak
vám oběma hrozí smrtelné nebezpečí.
Tak se nebraň.
Nebraň se.
Panji, můj synu...
Mami.
Tohle chceš?
Postarej se o Hagiho.
Ať je šťastný.
Odejdi, synu.
- Mami! - Odejdi, synu. Odejdi!
No tak!
Překlad titulků: Klára Šplíchalová