Znam da ne bih trebao postavljati previše pitanja.
Ali, je li ovaj dom za starije samo za bogate?
A zašto vas to zanima?
Roditelji su se brinuli o vama, zar ne?
Da.
Radili su to otkad ste bili dijete pa sve dok se sami niste počeli brinuti o sebi?
Odmalena, da.
Nisu vas se riješili, zar ne?
Ne, nisu.
Strpati ih ovamo...
To je kao da su vas roditelji ostavili u bolnici
kad ste se rodili.
Sve i da želim,
ne bih si mogao priuštiti smjestiti majku ovamo.
Novac od vožnje taksija jedva mi pokriva osnove.
A mama ne prima mirovinu.
Dobro razmislite o tome što sam rekla.
O čemu?
Nijedan roditelj ne zaslužuje da ga dijete napusti.
Sestro.
Koliko je vaša mama stara?
Ima 71.
Ali katkad ne može ni razmišljati.
Čime se bavila?
Bila je kuharica.
Možda vam mogu srediti sastanak s ravnateljem doma.
Razgovarajte s njim.
Tko zna, možda vam ponudi posebne uvjete za mamu.
JOKO ANWAR: SANJARENJA I NOĆNE MORE
STARA KUĆA
Tofu.
Ne razmišljaj previše.
Ja se mogu brinuti o Hagiju i mami.
Moraš se baviti i cateringom.
Nije pošteno da ti radiš sve to.
Zaboravio si?
Skrbila sam o svojoj mami i bilo
- je dobro. - Ona nije bila senilna.
Dom za starije je jako skup.
- Besplatan je. - Kako to?
Unuku vlasnika doma uvijek sam vozio u dućan.
Onaj za koji si rekao da je samo za bogate?
Taj.
Zašto bi htjeli pomoći ljudima poput nas?
Nisam siguran.
Možda imaju dobrotvorni program.
Izgubila sam tri kile.
Što je?
Jučer sam malo vježbala
i sad imam tri kile manje.
Malo sam ljepša.
Želim kupiti ruž za usne. Dugo se nisam šminkala.
Može. Kupit ću vam ga.
Jesi li gladna? Što da ti skuham?
Može omlet?
Već dugo mi nisi kuhao.
Ako je tako, odsad nadalje
ću ti kuhati, može?
Da te nema, ne bih imala volje za život.
Jer su nas svi napustili.
Uključujući tvog tatu.
Sretan si što si živio sa mnom odmalena, je l' da?
Idem pripremiti omlet. Pričekaj.
Hagi.
Vidiš? Mislim da ti je mama dobro.
Hagi.
Da, ali mislim da,
- ako joj se pogorša, - Hagi.
neće biti dobro za nju.
Ne znam kako da se skrbim o njoj i pružim joj sve što treba.
Stanje bi joj se moglo pogoršati
ili poboljšati.
Ali ako se zbilja pogorša,
to nam ne daje izliku da je napustimo.
Panji, mama ti je.
Toliko te voli.
- I ja nju volim. - O tome se radi.
Moraš mi obećati da je nećeš izbaciti iz kuće.
Da, obećavam.
Sigurno?
- Nisi baš siguran. - Jesam.
Ne, nisi. Gle kako se igraš upaljačem.
Uvijek ga vrtiš kad si nervozan.
- Zar ne? - U pravu si.
Gdje je Hagi?
Mama?
Mama.
Mama!
Mama. Hagi.
Mama!
Nana, jeste li vidjeli moju mamu?
Hagi!
Mama! Hagi!
Puno ih je, zar ne?
Mama!
Gledaj onamo.
Hagi!
Mama!
- Panji, nigdje ih ne mogu pronaći. - Trudim se.
- Panji!
Mama!
Mama, gdje je Hagi?
- Hagi... - Tražim tatin prsten.
- Da. - Ne znam gdje je.
Gdje je Hagi?
Bila si s Hagijem. Gdje je?
- Hagi... - Tko je Hagi?
Hagi, tvoj unuk.
- Mama... - Pomozi nam. Gdje je Hagi?
Hagi, moj sin.
- Mama, gdje je tvoj unuk Hagi? - Bio je s vama maloprije.
Gdje je Hagi?
Bila sam gore.
Gore?
Hagi!
- Hagi! - Hagi!
- Hagi, mama je.
Dobro je.
Znojiš se, sine.
Da, zlato.
To je naš sin.
Mama mora ići u dom.
Bit će bijesni ako budete pušili.
Ispričavam se.
Igram se s njime kad sam pod stresom.
I vaš je roditelj ovdje?
Danas je smještamo.
Otkažite.
Tjednima sam ugovarao smještaj.
Sad sam požalio.
Ovaj je dom jeziv.
Vi ste taksist?
Da.
Roditelj vam je bogat?
Ne, samo kuharica.
Ja sam mehaničar.
Moja je mama čistačica.
Ovako velik dom želi primiti naše roditelje koji nemaju novca.
Iako su drugi štićenici puno bogatiji.
Vojni general. Znamo tko je on.
Stranci
kojima je golf hobi.
Oni nisu poput nas.
Nešto sigurno nije u redu.
Sestro.
Mogu li sad vidjeti mamu?
Ne još.
- Najavljen sam danas. - Da, ali navečer.
U čemu je razlika?
Nisam sigurna.
Ali vaša majka tek navečer može početi primati posjete.
Ispričavam se.
Moram se pobrinuti za druge štićenike.
Pardon.
Jeste li čuli? Nema šanse da me mama ne želi vidjeti.
Odvedite svoju mamu kući.
Panji, jako mi se sviđa ovo mjesto.
Čisto je i uredno.
Vašoj se mami sviđa dvorište.
Kaže da je smirujuće.
Veseli te druženje s vršnjacima, mama?
Kako to misliš?
Vaša je majka posjetila i kuhinju.
Kaže da je ogromna i želi odmah početi kuhati.
Radit ću ovdje svaki dan? Ti ćeš me voziti.
A tvoji putnici?
Ovih je dana teško ispuniti kvotu.
Mama.
Ostaješ ovdje...
da se oni skrbe o tebi.
Doveo si me da radim, da kuham.
Kod kuće se nitko ne brine o tebi.
I Rara i ja radimo.
Ne treba se nitko o meni brinuti.
Samo trebam negdje živjeti.
Idemo kući.
Ostaneš li ovdje,
oni će se brinuti o tebi.
- Imaju i doktore. - Ne trebam ja doktore.
- Želim svako jutro - Ljudi ti prave
- gledati tebe i unuka. - obroke
- Sama se mogu brinuti o sebi. - i zdravo jedeš.
Kažu da ćeš dobivati najbolje vitamine,
- one skupe. - Reci ako sam bolesna.
Nemoj se brinuti. Samo će proći.
Nude i razonodu.
- Ne trebam to. - Možeš ići na izlete
- s drugim štićenicima. - Nije me briga. Želim kući.
Samo me nemoj ostaviti ovdje.
Dosta.
Dosta, mama.
Dosta.
Ne ostavljaj me ovdje.
Oprosti mi, molim te. Pogriješila sam
i izložila Hagija opasnosti.
Bit ću opreznija.
- Ne treba se nitko o meni brinuti. - Mama.
Daj da živim s tobom.
- Mama. - Panji...
Imam samo tebe, Panji.
Imam samo tebe.
Ja... Panji!
Panji!
Umrijet ću ovdje, Panji!
Panji!
Panji, sine, ne ostavljaj me!
Panji!
I ti i ja idemo u pakao.
Što da još napravim?
Što da napravim?
Zdravo?
Mama.
Panji je, mama.
Mama?
Mama.
Mama?
Mama, idemo kući.
Panji, sine.
Jako sam sretna.
Panji.
Jako sam sretna ovdje, sine.
Hvala ti.
Mama.
Panji, zašto si me ostavio?
Mama...
Panji, kamo ideš?
- Idem po mamu. - Ovako kasno?
Neće ona ni jednu jedinu noć provesti u staračkom domu.
- Idem s tobom. - Ne trebaš. Samo pazi na Hagija.
Čuvaj se.
Gospodine Panji.
Što radite ovdje?
Želim odvesti mamu.
Samo nastavite.
Zašto sada želite vidjeti mamu?
Nisam je smio ostaviti ovdje.
Ja se trebam skrbiti o njoj.
Gospodine,
prvi dan kad se roditelji smjeste u dom za starije
u djeci zna uzrokovati osjećaj krivnje.
To je posve normalno.
Neki imaju i noćne more.
Imali ste noćnu moru, zar ne?
To je normalno.
Posve normalno.
Prisjetite se razloga
zašto ste uopće htjeli smjestiti svoju majku u dom.
Mislio sam da će joj ovdje biti bolje.
Točno.
Samo se držite te činjenice, g. Panji.
Mi, djeca, ne smijemo biti sebični
samo zato što se bojimo osjećaja krivnje
jer ne pružamo roditeljima najbolju moguću njegu.
Što se ovdje događa?
Ovo su djeca štićenika doma.
Redovito organiziraju druženja
dok posjećuju roditelje.
Gdje su roditelji?
Baš ste smiješni, g. Panji.
Pa u krevetu su. Prošla je ponoć, gospodine.
- Sestro. - Da, g. Panji?
Želim vidjeti svoju mamu.
Vaša je mama bila jako tužna kad ste je ostavili.
Ali razgovarali smo s njom i sad se smirila.
Pružamo joj svu pažnju.
Ako je sad posjetite, sav naš trud pada u vodu.
Opet će biti tužna.
Idući tjedan
vaša će mama biti u potpunosti aklimatizirana na ovo mjesto.
Tada je posjetite.
U redu?
Gospodine Panji.
Nemate se zašto brinuti.
- Dobro. - Da.
Ispričavam se na smetnji.
Sve je u redu, razumijemo.
- Dobro. Idem onda kući. - Da.
Smeće jedno.
Vidimo se poslije.
Kad razmislim,
ovo mjesto nije tako loše, Yuri.
Rekla sam ti.
Yuri, sjećaš se kad smo gledali
film Tiga Burung Dara?
Kako je to bila krasna večer, Yuri!
A ti?
Ne žališ valjda zbog trenutačnog stanja?
Da. Ne žalim.
Vidimo se na zaređenju.
Da.
Gospodine.
I vi ste jedan od njih?
Upoznali smo se kad sam popodne doveo mamu.
Tražim je.
Pustite me.
- Čekajte. - Molim vas.
Molim vas.
Pustite me.
Ne mogu sada to otključati.
Vratit ću se po vas, može?
Molim vas, pustite me.
Ne mogu slomiti lanac golim rukama.
Pustite me.
Nedostaje mi sunčeva svjetlost.
Spasit ću vas.
Da.
Nedostaje nam.
Prošlo je već jako dugo.
Nedostaju mi ti dani.
Koliko dugo moramo ovo raditi?
Budi strpljiv, Dimitri. Jednog ćemo dana otići odavde.
Zar ti je dosta života s nama?
Krevet je težak.
Nisi se još oporavio.
Moramo podmazati kotače.
Wisnu.
Ti si inženjer.
Trebao bi to znati popraviti.
Ne treba biti inženjer, za kotače je dovoljan i mehaničar.
U redu.
Idući ćemo put pronaći mehaničara da živi s nama.
Što ćete mi napraviti?
Bambang.
Mama!
Već te tjednima pokušavam posjetiti!
Ali oni su me zadržavali.
Ostavio si me ovdje.
Mama, vratit ćemo se kući!
Želiš da umrem.
Nije istina, mama, odvest ću te kući!
Oprosti što sam te uopće doveo!
Mama...
Oprosti mi.
Nemojte nauditi mojoj mami!
Daleko od toga. Želimo blagosloviti tvoju majku, Bambang.
Mama, bježi!
Mama.
On nije voljan!
Šaptačice!
Pusti.
Mama te odgojila.
Na tebe je potrošila svoju mladost.
Dopusti si
da joj vratiš ono što si joj oduzeo.
U protivnom...
oboje ćete biti u velikoj opasnosti.
Pusti.
Sada si jedna od nas, Kemala.
Blagoslovljena si mladošću.
Ostani s nama.
Jedino što tražimo zauzvrat
jest da se brineš o našem mjestu.
Tijelo mi već jako dugo nije bilo ovako poletno.
Spremna sam
služiti ovome domu za starije.
Daj mi to!
Pronađite vlasnika mobitela!
Pustite sve Protjerane.
Što je ovo?
Rekla sam vam da ne smještate mamu ovamo.
Što su ona dva stvora?
Nikad mi nisu rekli.
Ali znam čemu služe.
Isisaju mladost
- kako bi starješine opet izgledali mlado? - Da.
Ali mogu to samo s roditeljima i djecom.
To je nemoguće.
- Nemoguće. - Sami ste vidjeli.
Ali kako?
Mnogo je toga u ovome svijetu što nikad nećemo razumjeti.
Žive ugodno
štiteći se od stvarnosti koju ne mogu prihvatiti.
Ali postoje.
Odakle su?
Ne znam. Iz podzemlja.
I dah im je opasan. Visoko zapaljiv.
Svi štićenici ovog doma...
Svi su starješine?
I bogati su.
Imaju dovoljno bogatstva za sedam generacija.
Zato žive ovdje.
Više ne moraju zarađivati.
Ako su bogati, zašto su primili moju mamu?
Moja je mama samo kuharica.
Jer trebaju ljude da se pobrinu za sve njihove potrebe.
Poput vaše mame.
Poput mene.
I vi ste starješina?
Imam 103 godine.
Znači...
žrtvovali ste svoje dijete.
Svako jutro iznova
žalim zbog svoje odluke.
Kad bih je bar mogla zaustaviti.
Zaustaviti što?
Ova transformacija iz starog u mlado
može se zbiti samo ako su i dijete i roditelj voljni.
Ako ne, nemoguće je.
I dijete i roditelj umru.
Oni neće umrijeti.
Oni će se umjesto toga pretvoriti u strašnog stvora...
imena Protjerani.
Gdje je moja mama?
Morate otići dok možete.
Moram odvesti mamu kući.
Ovime otiđite odavde.
Morate smjesta otići.
Ne želim da umrete.
Moram mamu odvesti kući.
Umrijet ćete, Panji.
Neću opet ostaviti mamu.
Trebat ćete i ovo.
Odjenite to.
Potraži vlasnika ovog mobitela.
On će ti biti obrok.
Nakon toga idite do kraja hodnika.
Uđite u sobu zdesna.
Vidjet će me.
Ali trebat ćete ovo.
Netko će vas goniti.
Ne mogu vidjeti,
ali osjete vaš miris.
Ako mene namirišu,
bit ćete na sigurnom.
Nalikujete na njega.
Koga?
Mog sina.
Brzo! Hajde!
Mama.
Tko?
Mama, ja sam, Panji.
Želim te odvesti kući.
Koji Panji?
Tvoj sin Panji.
Žao mi je što sam te ostavio ovdje.
Ti si moj sin?
Da, mama, ja sam Panji.
- Ovdje sam. - Panji.
Panji.
Smjesta moramo otići odavde.
Pričekaj, mama.
Spasi svoju mamu!
Mama, da nisi ni zucnula.
Mama...
Hajde, mama.
Sve će biti u redu.
Mama.
Hajde.
Molim vas.
Imam obitelj.
Imam malog sina. Treba me.
Zašto?
Kad odrastu,
više ih nije briga za tebe.
Molim vas, dajte da odvedem mamu kući.
Obećavam, pazit ću na nju.
Brinut ću se o njoj.
- Do kad? - Zauvijek.
Sve i da se brineš o njoj
i čuvaš je, uzalud je.
Uskoro će sve zaboraviti.
Smeće jedno.
Želite da vam moja mama bude rob.
Ovo su sve samo bolesni trikovi.
Vi bogata govna.
Nisi bolji od nas.
Samo malo.
Molim vas.
Preklinjem vas da pustite mamu i mene.
Kunem se.
Nikome neću reći.
Ili dajte da vam služimo.
Sve ćemo učiniti.
Ono što trebamo od tebe je...
samo da budeš zahvalan...
vlastitoj mami.
Nisam tražio da budem rođen.
Ako ima netko koga ne poznaješ...
tko ti pomaže...
brine se o tebi odmalena...
zar ne trebaš uzvratiti uslugu?
Moja me mama ne želi izlagati opasnosti.
Iznenadio bi se
što bi sve čovjek učinio
kad je star,
kad je slab,
na rubu smrti...
samo da opet bude mlad.
On nije voljan.
Šaptačice!
Pusti.
Samo ovako
možeš spasiti mamu.
Ne moraš se brinuti.
Zaštitit ćemo tvoju obitelj.
Ostarjet ćeš
i nastaviti živjeti u tijelu svoje mame.
Pusti.
Ne pustiš li,
oboje ćete biti u velikoj opasnosti.
Pusti onda.
Pusti.
Panji, sine moj...
Mama.
Želiš li ovo?
Čuvaj Hagija, sine.
Usreći ga.
Idi, sine.
- Mama. - Idi, sine!
Hajde!
Prijevod titlova: Bernarda Sučić Šaler