Jeg lovet å ikke stille for mange spørsmål.
Men er dette pleiehjemmet kun for de rike?
Hva har du med det å gjøre?
Foreldrene dine tok vare på deg, ikke sant?
Ja.
De gjorde det fra du var barn til du kunne ta vare på deg selv?
Fra jeg var barn.
De kvittet seg ikke med deg?
Nei.
Plasserer du dem her...
Det er som om foreldrene dine hadde forlatt deg på sykehuset
da du ble født.
Selv om jeg ville,
hadde jeg ikke hatt råd til å sende mamma hit.
Lønnen som drosjesjåfør dekker knapt daglige behov.
Og mamma får ikke pensjon.
Prøv å tenke nøye over det jeg nettopp sa.
Hva da?
Ingen foreldre fortjener å bli forlatt av barna sine.
Sykepleier.
Hvor gammel er moren din?
Hun er 71.
Men noen ganger tenker hun ikke klart.
Hva jobbet hun som?
Kokk.
Kanskje jeg kan ordne et møte med sjefen for pleiehjemmet.
Så kan du snakke med ham.
Hvem vet, kanskje han kan ordne noe for moren din.
Tofu.
Ikke tenk for mye på det.
Jeg kan ta meg av Hagi og mamma.
Du må ta deg av cateringen også.
Det er ikke rettferdig at du gjør alt det.
Har du glemt det?
Jeg tok jo vare på moren min,
- og det gikk bra. - Hun var ikke senil.
Pleiehjemmet er dyrt også.
- Det er gratis. - Hvorfor det?
Jeg pleide å ta med barnebarnet til eieren til butikken.
Mener du den som kun var for de rike?
Den, ja.
Hvorfor ville de hjelpe folk som oss?
Jeg er ikke sikker.
Kanskje de har et veldedighetsprogram.
Jeg er tre kilo lettere.
Hva er det, mamma?
Jeg trente litt i går,
og jeg var tre kilo lettere da jeg sjekket.
Jeg er litt penere.
Jeg vil ha leppestift. Har ikke sminket meg på lenge.
Ja, svigermor. Jeg skal kjøpe det.
Er du sulten, mamma? Hva skal jeg lage til deg?
Hva med en omelett?
Er en stund siden sist du lagde mat til meg.
I så fall skal jeg lage mat til deg
fra nå av, ok?
Hvis du ikke var her, hadde jeg ikke ønsket å leve.
For alle har forlatt oss.
Inkludert faren din.
Du er glad for at vi har bodd sammen hele livet, er du ikke?
Jeg skal lage omeletten nå. Bare vent litt.
Hagi.
Ser du? Hun virker ok.
Hagi.
Ja, men jeg tror
- at om tilstanden forverres, - Hagi.
vil hun ha det bedre der.
Jeg vet ikke hvordan jeg kan ta vare på henne. Dekke behovene hennes.
Vel, tilstanden hennes kan bli verre
eller bedre.
Men selv om hun blir verre,
er ikke det en unnskyldning til å forlate henne.
Panji, det er moren din.
Hun elsker deg så høyt.
- Jeg elsker henne også. - Det er greia.
Du må love meg å ikke tvinge moren din ut av huset.
Ja, jeg lover.
Er du sikker?
- Du er ikke så sikker. - Jo.
Nei, det er du ikke. Se hvordan du fikler med lighteren.
Du fikler med lighteren når du er engstelig, ikke sant?
- Har jeg rett? - Du har rett.
Hvor er Hagi?
Svigermor?
Svigermor.
Svigermor!
Svigermor. Hagi.
Mamma!
Svigermor!
Ms. Nana, har du sett moren min?
Hagi!
Mamma! Hagi!
Det er mange, ja?
Svigermor!
Se der.
Hagi!
Svigermor!
- Panji, jeg finner dem ikke! - Jeg har prøvd å finne dem.
- Jeg har allerede prøvd. - Panji!
Svigermor!
Svigermor, hvor er Hagi?
- Hagi... - Jeg ser etter ringen fra pappa.
- Ja. - Jeg la den fra meg.
Hvor er Hagi?
Du tok Hagi. Hvor er han?
- Hagi. - Hagi, hvem?
Hagi, barnebarnet ditt.
- Svigermor... - Hjelp. Hvor er Hagi?
Hagi, sønnen min.
- Hvor er Hagi, barnebarnet ditt? - Han var sammen med deg.
Hvor er Hagi, svigermor?
Jeg var ovenpå.
Ovenpå? Ovenpå!
Hagi!
- Hagi! - Hagi!
- Hagi. - Hagi, det er mamma.
Han er ok.
Du svetter, sønn.
Ja, kjære.
Dette er sønnen vår.
Mamma må på sykehjem.
De blir rasende om du røyker her.
Si unnskyld, sir.
Jeg liker å fikle med den når jeg er stresset.
Har du foreldre her?
Flytter inn i dag.
Avlys det.
Jeg har hatt en forelder her i noen uker.
Nå angrer jeg.
Dette hjemmet er uhyggelig.
Er du drosjesjåfør?
Ja, sir.
Rik forelder?
Nei, tidligere kokk.
Jeg er bare mekaniker.
Moren min er vaskehjelp.
Et så stort sted som tar imot de fattige foreldrene våre.
De andre beboerne er mye rikere.
Generalen. Vi vet hvem han er.
Utlendinger
med golf som hobby.
Ingen av dem er som oss.
Det må være noe galt.
Sykepleier.
Kan jeg få se moren min nå?
Ikke ennå.
- Jeg har besøkstid i dag. - Ja, men på kveldstid.
Hva er forskjellen?
Jeg vet ikke.
Én ting er sikkert, moren din kan ta imot gjester i kveld.
Jeg beklager.
Jeg må ta meg av de andre beboerne.
Unnskyld meg.
Hørte du det? Det er ikke mulig at moren min ikke vil se meg.
Bare få moren din hjem.
Panji, jeg elsker dette stedet.
Fint og ryddig.
Moren din elsker hagen.
Hun sa den var beroligende.
Er du glad for å møte andre på din alder, mamma?
Folk på min alder?
Moren din gikk inn på kjøkkenet også.
Hun sa det var stort og at hun ville lage mat der med en gang.
Jeg skal jobbe her hver dag, ikke sant? Du kjører meg.
Hva med passasjerene dine?
Det er vanskelig å nå kvoten om dagen.
Mamma.
Du blir her...
...så du har folk som kan ta vare på deg.
Du tok meg med hit for å jobbe, lage mat.
Hvis du blir hjemme, er det ingen som tar vare på deg.
Jeg jobber. Rara også.
Jeg trenger ikke bli tatt vare på.
Jeg trenger bare et sted å bo.
La oss dra hjem nå.
Hvis du blir her,
vil folk ta vare på deg.
- Det er leger her. - Jeg trenger ikke leger.
- Jeg vil bare se deg... - Folk ordner
- mat til deg, - ...og Hagi hver morgen.
- så du får nok næring. - Jeg klarer meg selv.
De lover å gi deg de beste vitaminene,
- de dyre. - Hvis jeg er syk, si det.
Ikke tenk på meg. Det forsvinner av seg selv.
Det er også rekreasjon her.
- Det trenger jeg ikke. - Det er bussturer
- med de andre. - Jeg bryr meg ikke. Jeg vil hjem.
Så lenge du ikke forlater meg her.
Nok.
Nok, mamma.
Nok.
Ikke etterlat meg her.
Tilgi meg. Jeg gjorde noe galt,
jeg satte Hagi i stor fare.
Jeg skal være mer forsiktig neste gang.
- Jeg trenger ikke å bli tatt vare på. - Mamma.
La meg bo hos deg.
- Mamma. - Panji...
Jeg har bare deg, Panji.
Jeg har bare deg.
Jeg... Panji!
Panji!
Jeg dør her, Panji!
Panji!
Panji, ikke forlat meg, sønn!
Panji!
Du havner i helvete. Jeg havner i helvete.
Hva annet kan jeg gjøre?
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Hallo?
Mamma.
Det er Panji, mamma.
Mamma?
Mamma.
Mamma?
Mamma, la oss dra hjem.
Panji, min sønn.
Jeg er veldig glad.
Panji.
Jeg er glad for å være her, sønn.
Takk.
Mamma.
Panji, hvorfor forlot du meg her?
Mamma...
Panji, hvor skal du?
- Jeg skal hente mamma. - Så sent?
Jeg lar henne ikke tilbringe natten på pleiehjemmet.
- Jeg blir med deg. - Det trengs ikke. Bare pass på Hagi.
Vær forsiktig.
Mr. Panji.
Hva gjør du her?
Jeg vil hente moren min.
Vær så snill, fortsett.
Hvorfor vil du møte moren din nå?
Det var galt å forlate henne her.
Jeg burde ta meg av henne.
Sir.
Barna får ofte skyldfølelse dagen foreldrene blir innlagt
på pleiehjemmet.
Men det er helt normalt.
Noen har til og med mareritt.
Du hadde mareritt, ikke sant?
Det er normalt.
Helt normalt, sir.
Kanskje du kan minne deg selv på
hvorfor du vil legge inn moren din her.
Jeg tror hun vil bli bedre tatt vare på.
Nettopp.
Hold på den tanken.
Vi, som barn, kan ikke oppføre oss egoistisk
kun fordi vi er redde for å føle skyld over
at vi ikke gir foreldrene våre god pleie.
Hva foregår her?
Dette er barna til de som bor på pleiehjemmet.
De har jevnlige møter
mens de besøker foreldrene.
Hvor er foreldrene?
Nå er du tåpelig, Mr. Panji.
De er i sengen sin, Mr. Panji. Det er over midnatt.
- Sykepleier. - Ja, Mr. Panji?
Jeg vil møte moren min nå.
Moren din var veldig trist da du forlot henne.
Men hun er mye roligere nå som vi har snakket med henne.
Vi gir henne all oppmerksomhet.
Hvis du vil se henne nå, er innsatsen vår bortkastet.
Hun blir trist igjen.
Vi forventer
at moren din er helt akklimatisert til dette stedet om en uke.
Da kan du besøke henne.
Greit?
Mr. Panji.
Det er ingenting å bekymre seg for.
- Greit. - Ja.
Beklager avbrytelsen.
Det går bra. Vi forstår.
- Greit. Jeg drar hjem nå. - Ja.
Drittsekk.
Ses senere.
Jeg har tenkt over det,
og dette stedet er ikke så ille, Yuri.
Jeg sa jo det.
Yuri, husker du at vi så en film
som het Tiga Burung Dara?
For en fin kveld det var, Yuri.
Hva med deg?
Du angrer vel ikke på noe med de nåværende forholdene?
Nei. Ingen anger.
Vi ses ved ordinasjonen.
Greit.
Sir.
Er du én av dem?
Vi møttes i ettermiddag da jeg kom med moren min.
Jeg leter etter moren min.
Slipp meg løs.
- Vent. - Vær så snill.
Vær så snill.
Slipp meg løs.
Sir, jeg får ikke løsnet den.
Jeg kommer tilbake, ok?
Vær så snill. Slipp meg løs nå.
Jeg klarer det ikke med bare hendene.
Slipp meg løs.
Jeg savner sollyset.
Jeg skal redde deg, sir.
Ja.
Vi går glipp av det.
En stund siden sist.
Jeg har savnet det.
Hvor lenge må vi gjøre dette?
Vær tålmodig, Dimitri. Én dag kan vi forlate dette stedet.
Har du fått nok av å bo med oss?
Sengen er tung.
Du er ikke helt frisk.
Vi må smøre hjulene.
Wisnu.
Du er ingeniør.
Du burde kunne fikse det.
Hjulene trenger ingen ingeniør. En mekaniker holder.
Greit, sir.
Vi finner en mekaniker som kan bo her.
Hva skal dere gjøre?
Bambang.
Mamma!
Jeg har prøvd å treffe deg i ukevis.
Men de har holdt meg unna.
Du forlot meg her.
Mamma, vi skal få deg hjem!
Du vil at jeg skal dø.
Det er ikke sant, mamma. Jeg skal få deg hjem!
Tilgi meg for at jeg tok deg med hit!
Mamma...
Tilgi meg.
Ikke skad moren min!
Langt ifra. Vi vil gi moren din en velsignelse, Bambang.
Mamma! Løp, mamma!
Mamma.
Han er uvillig!
Hvisker!
Slipp taket.
Moren din oppdro deg.
Hun brukte ungdommen på deg.
Gi tilbake
det du tok fra henne.
Hvis ikke...
...vil dere begge være i stor fare.
Slipp taket.
Du har nå blitt én av oss, Kemala.
Du har fått ungdommens velsignelse.
Bli her sammen med oss.
Den eneste tjenesten vi ber om i gjengjeld,
er å ta vare på dette stedet.
Det er en stund siden sist kroppen min føltes så lett.
Jeg er klar
til å gi tjenestene mine til dette pleiehjemmet.
Gi meg den!
Finn eieren av mobilen!
Slipp de forviste løs.
Hva er dette?
Jeg ba deg ikke legge inn moren din her.
De to skapningene... Hva er de egentlig?
Det har de aldri fortalt meg.
Men jeg vet hva de gjør.
De suger ut ungdommen
- for å få de eldre til å se unge ut igjen? - Ja.
Men de kan kun gjøre det med foreldre og barn.
Det er umulig.
- Umulig. - Du så det selv.
Men hvordan?
Det finnes mye mennesker aldri vil forstå.
De lever komfortable liv
ved å beskytte seg mot en virkelighet de ikke kan akseptere.
Men de eksisterer.
Hvor er de fra?
Jeg vet ikke. Fra under bakken.
Og pusten deres er farlig. Svært brannfarlig.
Beboerne på pleiehjemmet...
Er alle gamle?
Og rike.
De har nok rikdom til syv generasjoner.
Det er derfor de bor her.
De trenger ikke å tjene til livets opphold.
Hvis de er så rike, hvorfor aksepterte de moren min?
Moren min er kun en kokk.
Fordi de trenger folk som tar vare på dem.
Som moren din.
Som meg.
Er du også gammel?
Jeg er 103 år gammel.
Så
du ofret barnet ditt.
Det har ikke gått én dag
jeg ikke har våknet og angret på det.
Skulle ønske jeg kunne stoppe det.
Stoppe hva da?
Denne forvandlingen fra gammel til ung
kan kun gjøres om barnet og forelderen begge er villige.
Ellers blir det ikke gjort.
Både barnet og forelderen vil dø.
De vil ikke dø.
De blir til en skremmende skapning i stedet
kalt "forviste".
Hvor er moren min?
Du må dra mens du har muligheten.
Jeg må få moren min hjem igjen.
Bruk denne til å komme deg ut.
Du må dra nå.
Jeg vil ikke at du skal dø.
Jeg må få moren min tilbake.
Du kommer til å dø, Panji.
Jeg forlater ikke moren min igjen.
Du vil trenge denne også.
Ta den på deg.
Finn eieren av denne mobilen.
Han blir måltidet ditt.
Gå til enden av gangen.
Det er et rom til høyre.
De vil kunne se meg.
Men du trenger denne.
Noen vil løpe etter deg.
De kan ikke se,
men de kan lukte deg.
Hvis de lukter meg i stedet,
er du trygg.
Du ligner på ham.
Hvem da?
Sønnen min.
Fort! Dra nå!
Mamma.
Hvem?
Mamma, det er meg, Panji.
Jeg vil ta deg med hjem.
Panji hvem?
Det er Panji, sønnen din.
Beklager at jeg forlot deg her.
Er du sønnen min?
Ja, mamma. Det er Panji.
- Jeg er her. - Panji.
Panji.
Vi må komme oss ut herfra.
Vent her, mamma.
Redd moren din!
Mamma, vær stille.
Mamma...
Kom igjen, mamma.
Alt ordner seg.
Mamma.
Kom igjen.
Vær så snill.
Jeg har familie.
Sønnen min er fortsatt liten. Han trenger meg.
Hvorfor det?
Når de blir voksne,
bryr de seg ikke lenger.
Vær så snill, la meg ta moren min med hjem igjen.
Jeg lover at jeg skal passe på henne.
Jeg skal ta vare på henne.
- Hvor lenge? - For alltid.
Selv om du passer på henne
og tar vare på henne, er det bortkastet.
Hun glemmer alt snart.
Din drittsekk.
Dere vil gjøre moren min til slave.
Det er bare syke triks.
Rike drittsekker.
Dere er ikke bedre enn oss.
Vent.
Vær så snill.
Jeg ber dere, la moren min og meg forlate dette stedet.
Jeg sverger.
Jeg skal ikke si det til noen.
Eller la oss tjene dere. Vi skal...
Vi gjør hva som helst.
Det vi trenger fra deg, er
at du viser...
...takknemlighet mot moren din.
Jeg ba aldri om å bli født.
Om det er noen du ikke kjenner...
...som hjelper deg...
...og tar vare på deg fra fødselen av...
...burde du ikke gjengjelde tjenesten?
Mamma ville aldri satt meg i fare.
Du vil bli overrasket
over hva du er villig til å gjøre
når du er gammel,
svak
og på dødens rand
til å være ung igjen.
Han er ikke villig.
Hvisker!
Slipp taket.
Dette er den eneste måten
å redde moren din på.
Det er ingenting å bekymre seg for.
Vi skal beskytte familien din.
Du vil vokse
og fortsette å leve i kroppen til moren din.
Slipp taket.
Hvis ikke
vil dere begge være i stor fare.
Så slipp taket.
Slipp taket.
Panji, sønnen min...
Mamma.
Er det dette du vil?
Ta vare på Hagi, sønn.
Gjør ham lykkelig.
Dra, sønn.
- Mamma! - Dra, sønn. Dra!
Kom igjen!
Tekst: Arnfinn Vassbø