‫‏- ג'קרטה, 2024 -
‫‏בשם אללה, הרחמן והרחום.
‫‏היה עדיף להישאר עני מאשר לגמור ככה.
‫‏התרשמתי מבאגאס.
‫‏הוא תמיד אכל איתנו במסעדות הזולות,
‫‏אבל מתברר שהבית שלו כזה גדול.
‫‏תעזרו לי להרים את הגופה שלו, בבקשה.
‫‏אני עדיין לא מאמין
‫‏שבאגאס התאבד.
‫‏זה עדיין לא ודאי.
‫‏אז מה עם היתום? אתה תטפל בו במקום?
‫‏בשבוע שעבר באגאס סיפר לי על הילד,
‫‏ושאימץ אותו כדי שתהיה לו חברה בזקנתו.
‫‏אז זה בוטל?
‫‏אל תעשה קיצורי דרך. הגורל שלך בידי האל.
‫‏אז הם החזירו את הילד לבית היתומים?
‫‏מספיק!
‫‏אנחנו באמצע הרחצה של גופתו!
‫‏איך אתה מכיר את באגאס?
‫‏מהמפעל.
‫‏מפעל האפייה? ‫‏-כן.
‫‏מי אתה?
‫‏מה אתה עושה כאן?
‫‏באגאס מעולם לא עבד במפעל!
‫‏הוא היה בעל מונית־אופנוע!
‫‏היי!
‫‏היי, עצור!
‫‏עצור. ‫‏-היי, עצור.
‫‏עצור!
‫‏היי, עצור! למה אתה בורח?
‫‏היי, עצור!
‫‏תודיע לי כשתהיה עשיר! אעשה לך אמבטיה!
‫‏תירגע. ‫‏-עזוב את זה.
‫‏- ג'וקו אנוואר מציג: ‫‏חלומות בלהה וחלומות בהקיץ -
‫‏- היתום -
‫‏מסתבר שהשמועה נכונה, איפא.
‫‏אנחנו צריכים רק ללכת לבית היתומים ‫‏ולאמץ את הילד.
‫‏ולאחר שישה ימים, נהיה עשירים.
‫‏איפא. עכשיו תורנו.
‫‏תוכלי לקנות כמה מוצרי טיפוח עור שתרצי. ‫‏כדי להסיר אותן. תמרחי כאן.
‫‏וגם כאן.
‫‏תיפטרי מכל היבלות האלה. זה לא מגעיל אותך?
‫‏לא.
‫‏זה מעולם לא מנע ממך ללטף אותי.
‫‏את יכולה לקנות את האבקה הצרפתית, איפא,
‫‏כדי להבהיר את עורך.
‫‏מי רוצה עור בהיר?
‫‏מצאתי חן בעיניך בגלל העור הכהה שלי, לא?
‫‏כדי שלא תהיה לך תחרות ‫‏כי אף אחד אחר לא רצה אותי.
‫‏מה הבעיה שלך?
‫‏את לא רוצה להתעשר?
‫‏את רוצה שנאסוף זבל כל חיינו?
‫‏מה הטעם בעושר אם נמות?
‫‏אמרת את זה בעצמך.
‫‏האנשים שיאמצו את הילד ימותו ביום השביעי.
‫‏מפחיד מאוד לשמוע את זה.
‫‏טוב לי כמו שאנחנו עכשיו.
‫‏אוספים זבל, מחטטים בו.
‫‏ממילא לא התחתנו בגלל כסף,
‫‏אלא כי אתה אוהב אותי.
‫‏בוא נאכל ארוחת ערב.
‫‏בוא.
‫‏אבל את יודעת את זה בעצמך, איפא.
‫‏אנחנו לא מקבלים הרבה מאיסוף זבל כל היום.
‫‏אנשים כבר לא משתמשים בפלסטיק בימינו.
‫‏יש לנו מזל ‫‏שאנחנו עדיין יכולים לאכול אורז היום.
‫‏מחר? אולי נאכל רק אוויר.
‫‏זה שאימץ את הילד לא סתם מת פתאום.
‫‏באגאס נדקר כאן.
‫‏אף אחד לא מתאבד כשהוא דוקר את עצמו כאן.
‫‏אני בטוח שהילד הרג אותו.
‫‏באמת, איפא.
‫‏אנחנו צריכים לאמץ את הילד.
‫‏ברגע שנתעשר ביום השביעי, אנחנו...
‫‏אנחנו מה?
‫‏חס וחלילה, הוא רק ילד.
‫‏הוא לא ילד אנושי.
‫‏ילד אנושי לא יכול להפוך מישהו לעשיר.
‫‏הוא בטח ילדו של השטן.
‫‏זה בסדר אם נהרוג אותו.
‫‏זה אפילו גרוע יותר אם הוא ילדו של השטן.
‫‏אני מפחדת.
‫‏בחייך.
‫‏אני יודע שאתם בפנים!
‫‏אתם חייבים לי שכר דירה של שלושה חודשים!
‫‏אתם לא זוכרים ‫‏מה גורלם של אנשים שחייבים לי?
‫‏אתן לכם שלושה ימים.
‫‏אם לא תוכלו לשלם הכול, ‫‏אלה לא יהיו מים בפעם הבאה.
‫‏אני לא רוצה למות.
‫‏אני לא רוצה שאתה תמות.
‫‏אנחנו לא נמות. אנחנו נשרוד.
‫‏אני מבטיח לך, איפא.
‫‏אחר צהריים טובים.
‫‏סליחה שהמתנתם.
‫‏אתם מחפשים מידע על ילד נעדר או...
‫‏שאתם מאמצים?
‫‏אנחנו רוצים לאמץ, גברתי.
‫‏יש לכם ילדים משלכם?
‫‏בסדר.
‫‏תהליך האימוץ לא קל כמו שאתם חושבים.
‫‏האחריות עצומה...
‫‏אנחנו רוצים לאמץ את הילד שמר באגאס אימץ.
‫‏זה שנפטר לאחרונה.
‫‏אתם אוהבים זה את זה?
‫‏אתם יכולים לאכול שלוש פעמים ביום. ‫‏מה עוד אתם צריכים?
‫‏כדאי שתלכו הביתה.
‫‏הפתרון לבעיה שלכם לא נמצא כאן.
‫‏אבל גברתי, אם לא נאמץ את הילד הזה,
‫‏זה נכון שהבעיה שלנו תיעלם.
‫‏כי אנחנו נמות.
‫‏ראית את הילד?
‫‏הוא בטח מפחיד.
‫‏כי הוא ילדו של השטן.
‫‏זה סאפין.
‫‏אלה מר איוס וגברת איפא.
‫‏הם ההורים שלך עכשיו.
‫‏קדימה. תברך אותם לשלום.
‫‏שלום, סאפין.
‫‏אני איוס. זאת איפא.
‫‏איפא.
‫‏בוא תשב, בן.
‫‏אני יודעת
‫‏ששניכם רוצים ממנו משהו.
‫‏אבל כדי להשיג את זה, ‫‏תצטרכו לתת לו משהו בתמורה.
‫‏תאהבו אותו.
‫‏- היום הראשון -
‫‏סאפין, זה טעים, אתה יודע.
‫‏- המאג'ה -
‫‏אנחנו חמישה. מכונית משפחתית לא תתאים.
‫‏אל תיתני לה את זה, אימא.
‫‏שתיסע באוטובוס
‫‏או במונית־אופנוע.
‫‏או שתצטרפי לאבא.
‫‏בסדר, תיסעי עם אבא.
‫‏למה יש לנו רק שלוש מכוניות?
‫‏למה לא ארבע? מכונית אחת לכל אחד.
‫‏תיכנס, סאפין.
‫‏הנה.
‫‏כאן תישן. זה נוח.
‫‏דרך אגב, אני בדרך כלל די טובה בבישול.
‫‏מה...
‫‏אני יודעת לבשל עוף בקארי.
‫‏גם דג האכנס המאודה שלי טעים מאוד.
‫‏ממש טעים, סאפין.
‫‏בבקשה.
‫‏היי.
‫‏רוצה עוד?
‫‏אילו בילינו את היום בחיטוט בזבל,
‫‏לפחות היה לנו כסף לשכר דירה.
‫‏למה יש לך ספקות עכשיו?
‫‏הילד הזה כבר כאן.
‫‏אתה רוצה להחזיר אותו לבית היתומים?
‫‏פשוט תהיה סבלני.
‫‏אם נהיה עשירים,
‫‏מה תרצה לקנות?
‫‏אני רוצה לקנות בית יפה,
‫‏גדול,
‫‏עם טלוויזיה שמכסה את כל הקיר.
‫‏הרבה מזגנים, כדי שיהיה ממש קר, ‫‏כאילו אנחנו על הר.
‫‏המיטה תהיה כל כך רכה,
‫‏שנוכל לקפץ עליה.
‫‏נוכל להתעורר בלי להרגיש כאבי גב.
‫‏ואז לא נצטרך לדאוג עוד.
‫‏לא נדאג שנימחץ מתחת לזבל.
‫‏יהיה בטוח יותר.
‫‏אף אחד לא יאיים עלינו.
‫‏מה איתך?
‫‏אם יהיה לי כסף, אני כל הזמן חושבת
‫‏על הכנת ארוחות טעימות בשבילך.
‫‏מתי אכלנו ארוחה טעימה בפעם האחרונה?
‫‏אני חושב שזה היה ביום ההולדת של...
‫‏אבל אני עדיין זוכר כמה טעים
‫‏היה דג האכנס המאודה שלך.
‫‏יש לו ריח
‫‏כמו של עשן.
‫‏ככה, מלוח אבל טעים.
‫‏מותק! אתה כל הזמן מקניט אותי.
‫‏מותק? ‫‏-זה 500,000, איפא.
‫‏זה כסף אמיתי? ‫‏-ודאי שכן.
‫‏נראה שהוא אוהב לאכול.
‫‏תכיני לו ארוחות טעימות מחר.
‫‏בסדר.
‫‏- היום השני -
‫‏מי זה?
‫‏זה...
‫‏זה ריאן.
‫‏מי זה ריאן?
‫‏ריאן
‫‏היה הבן שלי.
‫‏איפה הוא?
‫‏הוא כבר לא כאן.
‫‏הוא מת?
‫‏למה הוא מת כשהיה עדיין ילד?
‫‏סאפין.
‫‏תראה.
‫‏- משאית עפר -
‫‏קח לך.
‫‏כל זה בשבילך.
‫‏קל לשמח אותו.
‫‏מישהו רוצה לנקות את המרזב שלו.
‫‏אני עומד ללכת לשם.
‫‏זה כסף נוסף.
‫‏זה למחר. ‫‏-אני רוצה גם ללכת לאסוף זבל.
‫‏אני מקווה שזה היום האחרון שבו נהיה עניים.
‫‏סאפין, אתה רוצה להצטרף אליי או לאיפא?
‫‏סאפין, תישאר כאן, בסדר?
‫‏אל תלך לשום מקום.
‫‏אימא!
‫‏אימא...
‫‏סאפין!
‫‏סאפין, תיזהר!
‫‏אדוני!
‫‏אדוני, עצור!
‫‏אדוני! סאפין!
‫‏אדוני!
‫‏סאפין.
‫‏סאפין!
‫‏אתה בסדר?
‫‏אני מצטער, אימא.
‫‏לא הייתי צריכה להביא אותך לכאן.
‫‏אסור לי לקרוא לך "אימא"?
‫‏סאפין, אני מצטערת.
‫‏אני ממש מצטערת.
‫‏אני ממש מצטערת, בן.
‫‏אני ממש מצטערת.
‫‏אין אלוהים מלבד אללה. ‫‏-אין אלוהים מלבד אללה.
‫‏אין אלוהים מלבד אללה. ‫‏-מותק.
‫‏מי זה? ‫‏-אמין. זה שגר ליד הנהר.
‫‏הוא היה חולה? ‫‏-הוא נמחץ במפולת זבל.
‫‏בוא, סאפין.
‫‏בוא נלך קצת מהר יותר.
‫‏הנה זה, המאכלים הטעימים שלי.
‫‏עוף בקארי.
‫‏איזה מהם אתה רוצה?
‫‏את הכול.
‫‏אתה יכול לסיים את הכול?
‫‏אני יכול, כל עוד אין בזה בוטנים.
‫‏למה?
‫‏הרופא אמר שאני אלרגי להם.
‫‏אין בוטנים.
‫‏חזרת.
‫‏בחיי, זה נראה טעים.
‫‏דג אכנס מאודה, נכון?
‫‏הנה.
‫‏בחיי, זה כל כך טעים, בדיוק כמו שזכרתי.
‫‏כשיהיה לנו הרבה כסף,
‫‏בואי נפתח מסעדה.
‫‏נקרא לה "החך של פאיוס.
‫‏"החך של איפא ואיוס".
‫‏מותק!
‫‏אימא, אפשר לקבל עוד קארי? ‫‏-בסדר.
‫‏תאכל עוד קצת.
‫‏מה עשיתם כל היום שהוא קרא לך "אימא"?
‫‏את עדיין זוכרת, נכון?
‫‏אנחנו רק מעמידים פנים. אל תאהבי אותו באמת.
‫‏אני מבינה.
‫‏אין סיכוי שאוהב את ילדו של השטן.
‫‏זה אומר שיכולת המשחק שלי מעולה
‫‏כי הוא מרגיש אהוב באמת.
‫‏אפילו אתה מרגיש ככה.
‫‏קיבלתי 100,000 קודם.
‫‏אני קיבלתי 50,000.
‫‏עכשיו רק נחכה...
‫‏אנחנו לא נמות, איפא!
‫‏- היום השלישי -
‫‏אתה מסכים למחיר?
‫‏בסדר.
‫‏בשביל מה הכסף?
‫‏בשביל לשלם את החובות.
‫‏אם יהיה לנו הרבה כסף, ‫‏אני רוצה לקנות את הבית הזה.
‫‏בית החלומות שלי.
‫‏תדמיין אותי ואת איפא גרים שם. ‫‏זה מתאים לנו, נכון?
‫‏ברור שגם אתה תגור שם, סאפין.
‫‏אל תיסחף בחלומות, אדוני.
‫‏קדימה, סאפין.
‫‏תאכל, זה טעים.
‫‏אמיץ מצידך לבוא לכאן.
‫‏אתה מתכוון להגיד שהחמים שלך גוססים?
‫‏לא אכפת לי.
‫‏הנה, אדוני.
‫‏הנה, אתן לך עוד בשביל סיגריות.
‫‏סליחה, אדוני.
‫‏- היום הרביעי -
‫‏סאפין, אתה רוצה לאכול משהו טעים, נכון?
‫‏תסמוך עליי, בסדר?
‫‏בבקשה, אדוני. שמור את העודף.
‫‏אני רוצה לעשות משהו מעבר לכביש.
‫‏לכו שניכם קודם.
‫‏מה שסאפין רוצה לאכול, תזמיני.
‫‏נאכל משהו טעים.
‫‏זה השולחן שלכם, גברתי. ‫‏-טוב.
‫‏תשב כאן.
‫‏ברוכים הבאים.
‫‏הנה התפריט.
‫‏הנה.
‫‏אתה רוצה את זה? כן?
‫‏אדוני, אני רוצה להזמין את זה.
‫‏זה עולה 300,000, גברתי.
‫‏אשתי קוראת מצוין, אדוני.
‫‏ובקר בסגנון סינגפורי.
‫‏תיהנו מה"אג פו יאנג".
‫‏סאפין, הנה מה שהזמנת.
‫‏כל כך גדול. ‫‏-אדוני, שלוש קערות נטילת ידיים, בבקשה.
‫‏אז זה הטעם של זה.
‫‏בדיוק כמו חסילונים.
‫‏הבישול שלי טוב יותר, נכון?
‫‏הרבה יותר טעים.
‫‏אני חושב שהוא נחנק מלובסטר.
‫‏מותק?
‫‏סאפין? ‫‏-מה קרה?
‫‏סאפין?
‫‏מה קרה לו?
‫‏צריך לקחת אותו לביה"ח!
‫‏קדימה. ‫‏-תעזור לי, בבקשה.
‫‏קדימה.
‫‏אדוני, תשלם על הארוחה שלכם קודם.
‫‏בסדר, סליחה. כמה זה? ‫‏-אדוני!
‫‏אתה עושה את זה הרבה?
‫‏על מה אתה מדבר? הילד חולה בגלל האוכל שלכם!
‫‏מספיק!
‫‏שמונה מאות אלף?
‫‏זה שכר דירה לשלושה חודשים.
‫‏איפה אתה שוכר?
‫‏מתחת לגשר?
‫‏אם אתה לא יכול לשלם, תאכל במסעדה זולה!
‫‏אחרי כל ההתרברבות בכסף. הוא מזויף, נכון?
‫‏מה אמרת? ‫‏-תירגע.
‫‏קדימה!
‫‏הנה המזומן.
‫‏תספור.
‫‏מה עשיתם קודם?
‫‏רק אכלנו, דוקטור.
‫‏יש היסטוריה של אלרגיות?
‫‏בוטנים. אסור לו לאכול בוטנים. ‫‏-דוקטור,
‫‏זה מוכן. ‫‏-בסדר. רק רגע.
‫‏תחכי בחוץ בבקשה, גברתי. ‫‏-אבל...
‫‏אבל הוא יהיה בסדר, נכון? ‫‏-הוא יהיה בסדר.
‫‏אני לא יכולה לחכות בפנים?
‫‏תחכי בחוץ, בבקשה.
‫‏זה לא ייקח הרבה זמן.
‫‏- חדר מיון -
‫‏את יודעת שאסור לו לאכול בוטנים?
‫‏איך אני יכולה לדעת
‫‏מה האוכל מכיל?
‫‏זה מפני שלקחת אותנו לאכול במקום יוקרתי.
‫‏זה היה גם הרעיון שלך!
‫‏"תעשי אותו מאושר.
‫‏"מה שהוא רוצה, תזמיני."
‫‏ומה אם יקרה לו משהו... ‫‏-אל תעמיד פנים שאכפת לך!
‫‏אני יודעת
‫‏שאתה לא רוצה שיקרה לו משהו, ‫‏כדי שימשיך לתת לך כסף.
‫‏זה נכון. זה מה שאנחנו רוצים, נכון?
‫‏אז מה את רוצה?
‫‏אני יודע ששיקרת לי אתמול.
‫‏אני יודע מה את באמת מרגישה כלפיו.
‫‏תתעוררי, איפא. את מסכנת אותנו.
‫‏סליחה, אדוני, גברתי.
‫‏הבן שלכם בסדר.
‫‏הוא יוכל להשתחרר בעוד שעה.
‫‏אני יכולה לראות אותו? ‫‏-כמובן.
‫‏אקח אותך לחדר. ‫‏-תודה, דוקטור.
‫‏זה עולה 850,000, אדוני.
‫‏הנה התרופה.
‫‏תודה.
‫‏- היום החמישי -
‫‏סאפין, אחרי שהגשם ייפסק,
‫‏בוא נלך ליריד הלילה. יש שם הרבה משחקים.
‫‏יש מכונות משחק ומכוניות מתנגשות, בסדר?
‫‏איך תשלם על זה?
‫‏איפא.
‫‏אל תהיי כזאת, איפא. ‫‏לא קיבלנו כלום אתמול בלילה.
‫‏התקרה דולפת.
‫‏אנחנו צריכים כסף.
‫‏ולא נאכל כלום?
‫‏כדי שתוכל ליהנות עם סאפין?
‫‏תהיי סבלנית.
‫‏פעם לא אכלנו במשך יומיים.
‫‏החלומות שלנו יתגשמו בקרוב.
‫‏"החלומות שלנו"?
‫‏החלום שלי התגשם.
‫‏מספיק, מותק.
‫‏אל תעשה כלום לסאפין.
‫‏תשכח מהחלומות שלנו.
‫‏רק אל תהרוג אותו, בסדר?
‫‏זה גם מה שאני רוצה!
‫‏אבל את יודעת את זה בעצמך.
‫‏כולם מתים בסוף.
‫‏זו הדרך היחידה שלנו לשרוד.
‫‏אילו הוא היה בחיים,
‫‏הוא היה גדול כמו סאפין.
‫‏איפא, הוא לא הבן שלנו.
‫‏קיבלנו הזדמנות נוספת.
‫‏סאפין הוא לא ריאן, איפא!
‫‏ננסה, בסדר? ‫‏-על מה את מדברת?
‫‏איפא! ‫‏-אבל אפשר לנסות.
‫‏זה דולף!
‫‏סאפין, בוא הנה!
‫‏זה רטוב לגמרי.
‫‏בוא הנה, בן.
‫‏היי, אתה כאן כדי לתת לי כסף!
‫‏מותק!
‫‏איפה הכסף?
‫‏מותק! ‫‏-אל תשחק אותה חלש!
‫‏אתה כפוי טובה!
‫‏אלמלא סאפין, היינו מתים מזמן!
‫‏אתה היית מת!
‫‏אתה בסדר?
‫‏- היום השישי -
‫‏סאפין!
‫‏בוא הנה, זה מסוכן!
‫‏סאפין!
‫‏מותק!
‫‏סאפין! ‫‏-היי!
‫‏היי, איפא! ‫‏-סאפין!
‫‏סאפין! ‫‏-איפא!
‫‏איפא!
‫‏תעזור לי!
‫‏איפא, בואי הנה! ‫‏-סאפין!
‫‏לא! ‫‏-תחזרי הנה, איפא!
‫‏אני חייבת למצוא את סאפין!
‫‏למה אתה אכזר כל כך, מותק?
‫‏סאפין! ‫‏-איפא!
‫‏תעזור לי!
‫‏סאפין!
‫‏סאפין.
‫‏איפא, הבית ענק!
‫‏אפשר לראות את הכפר שלנו מלמעלה.
‫‏- תעודת בעלות ‫‏איוס וסראיפא נוראיני -
‫‏"איוס וסראיפא."
‫‏בוא הנה, בן.
‫‏אימא.
‫‏- היום השביעי -
‫‏איפא, את בסדר?
‫‏את בסדר, נכון?
‫‏אני יודעת מה אתה רוצה לעשות.
‫‏מזה אתה מפחד, נכון?
‫‏זה מה שמפחיד אותך?
‫‏האם ילד כזה
‫‏יהרוג את שנינו?
‫‏מותק.
‫‏הקודמת נעלמה.
‫‏אני טיפש, אנוכי, כפוי טובה.
‫‏אפילו שהצלת את שנינו.
‫‏נתת לנו את כל זה.
‫‏שימחת את אימא.
‫‏אני מאמין
‫‏שלא תעשה לנו כלום.
‫‏תסלח לי.
‫‏האם תסלח לי?
‫‏תאכל הרבה כדי שתחלים בקרוב.
‫‏מותק.
‫‏תודה.
‫‏...ועוד מוצר אחד
‫‏שאימהות צריכות להזמין מייד.
‫‏זו הסכין שיוצרה ‫‏על ידי יצרן הסכינים הטוב ביותר ביפן.
‫‏מובטח שתהיה חדה לנצח ללא השחזה חודשית.
‫‏ילד חכם.
‫‏בסדר, לך לישון עכשיו.
‫‏הסכין הזאת יכולה לשמש לחיתוך כל דבר
‫‏שתרצו לחתוך.
‫‏בשר, דגים וירקות.
‫‏היא עשויה רק מחומרים איכותיים.
‫‏אתם לא צריכים לדאוג. רק תסתכלו.
‫‏היא זמינה בגדלים רבים,
‫‏מהקטנה ביותר לגדולה ביותר, ‫‏כדי לחתוך כל דבר.
‫‏סאפין?
‫‏סאפין.
‫‏מותק.
‫‏מותק!
‫‏מותק, תפתח את הדלת!
‫‏מותק!
‫‏מותק, אל תעשה את זה!
‫‏מותק!
‫‏לא!
‫‏מותק!
‫‏תפתח את הדלת!
‫‏סאפין.
‫‏אלוהים, סאפין!
‫‏סאפין!
‫‏סאפין.
‫‏סאפין, בוא.
‫‏איפא!
‫‏איפא.
‫‏איפא!
‫‏תני לי אותו, איפא.
‫‏אני אוהב אותך, איפא.
‫‏את אוהבת אותי, נכון?
‫‏אני רוצה שנחיה, איפא.
‫‏אבל אני רוצה שגם הוא יחיה.
‫‏הוא לא הבן שלנו, איפא.
‫‏תפסיק. ‫‏-הוא רק מעמיד פנים, איפא.
‫‏לא! ‫‏-תאמיני לי, איפא.
‫‏תאמיני לי!
‫‏מותק! ‫‏-תאמיני לי!
‫‏פשוט תאמיני לי! ‫‏-אל תפגע בו!
‫‏אני מצטערת.
‫‏אלך להזעיק עזרה.
‫‏תישארי כאן, איפא.
‫‏אנחנו שוב כאן, איפא.
‫‏אני לא צריך את כל העושר הזה.
‫‏את די והותר בשבילי.
‫‏למה הכול נגמר ככה?
‫‏אל תהיי עצובה, איפא.
‫‏אני אטפל בריאן שם למעלה.
‫‏מותק!
‫‏אימא, תסלחי לי.
‫‏אימא, בבקשה אל תמותי.
‫‏אבל זה מה שתמיד קורה
‫‏לאנשים שרוצים ממך משהו.
‫‏אל תעזבי אותי, אימא!
‫‏אימא!
‫‏אימא.
‫‏אימא, אל תעזבי אותי.
‫‏תרגום כתוביות: זיוית אוריין